Гаразд, ми це робимо.
Усе готово. Он там твій підводний човен.
«Титане», ми розберемося і скоро почнемо висаджувати на борт.
Усе. Іди.
Ще один робочий день.
Гаразд. Ось так.
- Дякую. - Ага.
Усе добре?
Так, у тебе все добре. Тримай темп.
Тут немає нічого такого, що вимагало б негайного реагування.
Якщо почуєте сигнал тривоги,
не хвилюйтеся. Найкраще — нічого не робити.
Я щось почув.
Ви знайшли контакт?
- Так. - Так.
Якийсь предмет.
- Так, щось наближається. - Наближається до правого борту.
ТИТАН
ІНСАЙДЕР
Я багато розмірковувала про проведений там час, і цей час не був нормальним.
Я згадую ті часи, коли я брала участь у зануреннях...
ЕМІЛІ ГАММЕРМЕЙСТЕР
...і як незручно мені було затягувати людей у підводний човен.
Коли з'явилася та перша стаття
зі словами: «Туристичний батискаф загубився в Атлантиці»,
я одразу знала, що це OceanGate.
18 ЧЕРВНЯ 2023 РОКУ
Берегова охорона США заявляє, що залучає всі ресурси
для пошуку зниклого батискафа біля узбережжя Ньюфаундленду, Канада.
Його останній позиційний сигнал був над уламками «Титаніка».
Зараз ведуться активні пошуки човна, на якому швидко закінчується кисень.
ВИКРИВАЧ
Я отримав повідомлення від одного з моїх колег з підводної служби порятунку.
ДЕВІД ЛОКРІДЖ
Мені тоді стало погано.
Я розповів владі про все, що сталося зі мною,
про все, що я бачив, про свої побоювання, я не упустив жодної дрібниці.
Вони мали відреагувати.
Доброго дня.
Але не зробили нічого.
Це неймовірно складна пошукова операція.
Площа пошуку зараз приблизно вдвічі більша площі Коннектикуту,
а глибина пошуків сягає чотирьох кілометрів.
Пошуково-рятувальні команди працюють у надскладних умовах.
Востаннє його чули через годину і 45 хв після занурення,
але OceanGate не подавав сигналу тривоги ще кілька годин.
Станом на вчора пошуково-рятувальні польоти здійснювали два літаки С-130.
Сьогодні до пошуків також долучиться літак Національної гвардії С-130.
ІНЖЕНЕР
Мені надсилали відео, статті — телефон розривався.
Мені писали: «Ти чув? Що думаєш?»
Тоді я зрозумів, що колись сидітиму тут.
ТОНІ НІССЕН ІНЖЕНЕРНИЙ ДИРЕКТОР
І ось ми тут.
Я ДУМАЮ, ЇХ НІКОЛИ НЕ ЗНАЙДУТЬ
Майже відразу між моїми колишніми колегами і мною зав'язалася переписка.
ТИ ЗНАЄШ, Я НІЧОГО НЕ МОЖУ КАЗАТИ.
Один із них відповів: «Це справді відбувається».
Ми думаємо і молимося про екіпаж «Титана» та їхніх близьких.
Щоб їх знайти, ми продовжимо працювати так само наполегливо і швидко.
Ставте запитання.
Питайте.
Раптом ця історія набула світового розголосу.
ЧАС І ПОВІТРЯ ЗАКІНЧУЮТЬСЯ
Це дійсно якийсь кошмар.
Уявити не можу, що ті люди там переживають.
«ПОВІТРЯ ВИСТАЧИТЬ НА 40 ГОДИН»
Я не знала, як про це говорити.
Я не знала всіх на борту, але добре знала Стоктона.
На борту п'ятеро людей,
у тому числі гендиректор OceanGate Стоктон Раш,
а також 58-річний британський авіаційний мільярдер Геміш Гардінг.
На борту також перебувають пакистанський бізнесмен
Шахзада Давуд і його син Сулеман.
За нашими даними, французький дослідник Поль-Анрі Наржоле,
якого часто називають містером Титаніком, також перебуває на судні.
ЧЛЕН СІМ'Ї
Що ви робили спочатку?
Я плакала.
Перші 10 хв я багато плакала. Дуже злякалася.
З яких інстанцій вам телефонували?
СІДОНІ НАРЖОЛЕ ДОНЬКА
Берегова охорона США.
За останні дві години Берегова охорона США підтвердила,
що канадський літак виявив підводні шуми.
Учора канадський літак P-3 виявив у районі пошуку підводні шуми.
Внаслідок цього операції з ДКА перемістили в інше місце,
щоб дослідити походження шумів.
Було втішно бачити, що...
Коли тривали пошуки, усі члени сім'ї думали, що їх знайдуть.
Ми всі вірили. У нас була надія.
Треба було все робити дуже швидко,
але тоді ніхто не говорив про пошук уламків.
ДО ПОШУКІВ ЗНИКЛОГО ЧОВНА ЗАЛУЧИЛИ РОБОТА
Історія була багатогранною.
У ній був «Титанік».
І мільярдери.
Час закінчувався.
За оцінками експертів, придатного повітря залишилося менше, ніж на два дні.
КИСНЮ ЗАЛИШИЛОСЬ: 06 ГОД: 18 ХВ
У кутках репортажів новин був зворотний відлік кисню.
Було важко дивитися будь-яке медіа.
Пошуки зниклого батискафа,
який прямував до уламків «Титаніка»,
уже покрили територію розміром майже з Уельс.
Як свідчать судові матеріали, у 2018 році експрацівник
подав до суду на компанію через...
Час дійсно став найціннішим благом.
ТИТАНІК II
Я дуже довго займалася думскролінгом.
ЩОРІЧНА КІЛЬКІСТЬ СМЕРТЕЙ НА «ТИТАНІКУ»
Мої друзі цікавилися, як я.
Стежили, щоб я не засиджувалася в телефоні.
Я ні чорта не зробив!
А що, як усе це просто хитрість, щоб люди не відвідували уламки «Титаніка»?
Але навіщо тоді це?
Це важко передати словами.
У мене було багато різних почуттів і серед них гнів.
ЦЕ ЯКАСЬ СРАКА МЕНІ ТРЕБА ПРОГУЛЯТИСЯ
МЕНІ ПОГАНО
МЕНІ ТЕЖ
НЕ ЧИТАЙ КОМЕНТАРІ Я НЕ МОЖУ
А СКІЛЬКИ ЖАРТІВ ПРО «ТИТАНІК»
МЕНІ ДУЖЕ СТРАШНО
У МЕНЕ ТРОХИ ПАНІКА
ТАК
Тиждень був дуже дивний.
ТОМУ Я Й КИНУЛА ЦЕ
Але навіть у перший день припущення було найгіршим.
ЧЕТВЕРТИЙ ДЕНЬ ПОШУКІВ
СЕНТ-ДЖОНС, НЬЮФАУНДЛЕНД
Берегова охорона офіційно скликала Морську комісію з розслідування
факту аварії батискафа та загибелі п'ятьох людей на його борту.
Розслідуванням керуватиме головний слідчий
капітан Джейсон Нойбауер.
СЛІДЧИЙ
Я збирався піти на пенсію з Берегової охорони,
але я дуже хотів цю справу. Вона була така унікальна.
Коли адмірал спитав, я одразу погодився.
ЗАГИБЕЛЬ ПІД ВОДОЮ
Ви бачите синій корабель «Полярний принц»,
він витягнув з моря батискаф «Титан».
Цей корабель під прапором Канади.
Їх прийматимуть представники ради з питань безпеки.
Коли таке трапляється, спершу слід перевірити юрисдикцію.
Держава, під чиїм прапором судно потрапило в інцидент,
автоматично має юрисдикцію.
Смертоносний вибух стався на підводному човні США OceanGate «Титан»,
який спустили з канадського корабля у міжнародних водах.
Тож це складне міжнародне розслідування.
МІСЦЕ, ДЕ ЗАТОНУВ «ТИТАНІК»
«Титан» не був під прапором жодної іноземної держави або штату США.
Це було дуже незвично.
Я з таким не стикався.
- Ви з таким не стикалися? - Ні, а я 26 років проводив розслідування.
Як таке можливо?
Гадаю, це навмисно.
ВІСІМ РОКІВ ТОМУ
ЕВЕРЕТТ, ВАШИНГТОН
12 БЕРЕЗНЯ 2016 РОКУ
- З вимкненим світлом, а тоді ввімкнемо? - Авжеж.
Що ще можете показати?
Тут є зовнішнє світло.
Думаю, воно... Воно підключене? Схоже, так.
Це наша киснева система.
Це балон для звичайного використання.
А червоні — для надзвичайних ситуацій.
Запас кисню на чотири дні.
Пілот тут.
Він зазвичай тут. З двома дисплеями.
Щоб керувати з одного.
І як ним керувати?
Цим контролером.
ЦИКЛОП 1
Він був скромною людиною, проте зарозумілим вченим.
Він знав, що розумний. У цьому не було сумнівів.
Ба більше — він знав, що він геній.
ВІДЕООПЕРАТОР
Він говорив з упевненістю.
Він був дуже впевненою людиною.
Говорив переконливо.
ДЖОЗЕФ АССІ
Він казав, що планував робити, пояснював, чому це спрацює.
Те, як він це говорив, викликало думку: «Він знає, про що говорить».
У 60-х і 70-х роках ми досягли великого прогресу в дослідженні океану.
Але все застопорилося з багатьох зрозумілих, але нелогічних причин.
279.
- Скільки? - 279.
279.
ЖАК КУСТО ОКЕАНОГРАФ І РЕЖИСЕР
Я давно відчуваю, що дослідження підводного світу не самоціль.
Увійти в це велике невідоме середовище — привілей нашої епохи.
Більшість учених займається морською біологією,
бо хоче поринути в океан. Їх цікавить і захоплює океан.
Навіть якщо я покажу вам 3D-зображення Великого каньйону
і дам вдихнути запах шавлії, це не замінить присутності там.
Тут, унизу, ми чітко чуємо писк і клацання дельфінів.
Здатність чути, бачити й відчувати навколишнє середовище
неможливо відтворити.
Їм потрібен був більший розголос.
Тоді ми й долучилися.
Їхній батискаф був доволі простим.
Ідея була така: «Зніміть відео,
щоб ми привернули увагу людей».
У них були шалені ідеї. Вони хотіли взяти на човен групу «Перл Джем».
Він говорив про якесь плавуче місто, яке могло зануритися.
Стоктон казав: «Доступність — це право власності».
Якщо є маленький острів посеред океану
і лише у вас є до нього доступ, —
байдуже, чий він, ви маєте право власності,
бо можете дістатися до нього.
Він справді в це вірив.
Привіт, я Стоктон Раш. Сьогодні я був пілотом
на зануренні, щоб оглянути місця тралення біля Фрайдей-Гарбор.
Я вперше зустріч Стоктона, коли в Сіетлі починався проєкт OceanGate.
ЕКСПЕРТ
Вони були більше зосереджені на науці й освіті,
насамперед у П'юджет-Саунді.
- Перевірка зв'язку «Циклопа», прийом. - Чую голосно і чітко, поверхне.
Але у 2015 році все почало змінюватися.
Якщо ви хотіли побувати на місці катастрофи «Титаніка»,
у вас з'явиться така можливість.
Туристи зможуть взяти участь у першій з 2005 року
підводній експедиції до «Титаніка».
- М-ре Раше, дякую, що ви з нами. - Приємно бути тут.
Мабуть, тоді я був єдиним на планеті
з тих, кого він знав, хто раніше проводив експедиції до «Титаніка».
ГЛИБОКООКЕАНСЬКІ ЕКСПЕДИЦІЇ 2005 РІК
Уламки «Титаніка» лежать на глибині чотирьох кілометрів.
Ось він.
Неймовірно.
Ми були експедиційною компанією.
Ми доставили до «Титаніка» близько 150–160 людей.
Чому так довго не відбувалося чогось подібного?
Стільки людей і донині цікавиться «Титаніком».
Навряд чи багатьом це до душі.
Є лише чотири підводні апарати, які можуть дістатися глибин «Титаніка».
«Титанік» — велика принада.
Д. КЕМЕРОН РЕЖИСЕР «ТИТАНІКА»
Я дистанційно керую апаратом.
Це «Гілліган». Не знаю, чи видно.
Він такий собі зелений тостер на стероїдах.
Навіть зараз, через 100 років після того, як він затонув,
він притягує людей.
Люди в такому захваті від «Титаніка».
Я читав статтю, у якій ішлося, що є три англійських слова,
які відомі всій планеті, і це «Кока-Кола», «Бог» і «Титанік».
Стоктон бачив можливість
відновити туристичні поїздки до «Титаніка».
Ми обговорювали, як будемо продавати ці експедиції,
працювати з платоспроможними клієнтами, яким буде сам процес,
як ми будемо створювати й розвивати продукт.
Гендиректор Стоктон Раш і його команда перші з 2005 року побачать це місце.
Люди заплатять роздуту ціну проїзду в першому класі
першої подорожі «Титаніка».
Це місія. Хтось із людей
буде керувати гідролокатором...
Але спочатку ідея була створити команду.
Після школи я пішов у Королівський флот.
Я був комерційним водолазом, пілотом ДКА.
ДЕВІД ЛОКРІДЖ ПІЛОТ
Я займаюся підводними апаратами вже понад 20 років.
Це L5. Кіло, кіло, кіло.
Прийнято L5. Заблоковано.
Моя дружина Керол побачила оголошення в інтернеті
й сказала, що шукають людину на посаду
директора з морських операцій.
Моя дівчина зайшла на їхній вебсайт
і надіслала його мені зі словами: «Заціни. Хіба це не круто?»
ЗАНУРЕННЯ ТА РІШЕННЯ ДЛЯ ЗАНУРЕННЯ
БОНІ КАРЛ БУХГАЛТЕРКА
Я почала займатися дайвінгом у 2013 році. Я закохалася в нього.
Тож певний час я займалася кіберпереслідуванням OceanGate,
і ось з'явилася робота бухгалтера.
Якось я сидів у LinkedIn на поромі й натрапив на компанію,
яка будувала батискафи в польових умовах.
ТОНІ НІССЕН ІНЖЕНЕР
І я подумав...
«Я люблю щось будувати».
Я починав у ВМС як глибоководний дайвер. Вивчав матеріалознавство в Берклі.
Знімаємо! Чудово. Давай.
Вони шукали техніка.
НАДІСЛАТИ РЕЗЮМЕ
Зарплата була суттєво нижчою.
У мене є диплом, я була занадто кваліфікована,
але поєднувати не лише те, що мене навчили робити,
а й свою пристрасть — це, як на мене, робота мрії.
ПЕРСОНАЛ
Під час роботи з OceanGate
кожен мав за честь бути там, почувався особливим, бо був там присутній.
Тут у нас пілотований батискаф «Циклоп».
Він розрахований на п'ятьох людей.
Максимальна робоча глибина — 500 метрів.
Я мав керувати безпосередньо проєктами батискафів.
Тоді було два батискафи —
«Циклоп 1» і «Антиподи»,
і вони збирали «Титан». Це було цікаво.
Я відчув, що мене тягне зробити
щось таке, чого, можливо, ніхто ніколи не робив раніше.
КЛУБ ДОСЛІДНИКІВ
Щиро дякую.
Можливо, в описі до виступу ви читали,
що я хотів бути космонавтом.
Тому я отримав диплом інженера. Я дивився «Зоряний шлях», «Зоряні війни»
й хотів побачити інопланетні форми життя.
А згодом я зрозумів,
що все круте, про що я думав, насправді під водою.
Насправді...
Стоктон Раш точно вмів продавати.
Мені здавалося, він хотів робити все інакше, бути іншим.
Маючи гроші, будь-хто може створити батискаф і спуститися до «Титаніка»,
але він робив це інакше.
Слід було визначити, куди в океані зануритися.
Яке найвідоміше місце в океані?
Це точно «Титанік». А щоб дістатися до «Титаніка» на глибині 3800 метрів,
потрібен спеціальний підводний човен.
Його підводний човен, який зараз будують,
зможе доставити п'ятьох людей до «Титаніка»
на глибину понад три кілометри.
Як сильно це вас збуджує?
На 11 балів!
Усі батискафи різні.
Деякі зі сталі, деякі з акрилу,
деякі з титану.
Але це був перший дизайн
з корпусом із вуглецевого волокна для таких глибин.
Було багато невідомих, усе було невідомо.
ПРОЄКТУВАННЯ «ТИТАНА»
ПОЧАЛОСЯ В ЛАБОРАТОРІЇ ПРИКЛАДНОЇ ФІЗИКИ ВАШИНГТОНСЬКОГО УНІВЕРСИТЕТУ У 2013 РОЦІ.
Це APL,
Лабораторія прикладної фізики Вашингтонського університету в Сіетлі.
З APL вони працювали над механікою
і системою керування з контролерами PlayStation.
Там навіть був офіс. Я ходив туди раз чи два на тиждень.
З підтримкою APL я почувався доволі комфортно.
МІСЦЕВА КОМПАНІЯ БУДУЄ НОВІТНІЙ БАТИСКАФ
Але найбільше в цьому проєкті мене приваблювало те,
що судно пройде класифікацію.
ГЛИБОКОВОДНИЙ БАТИСКАФ «ДЗЯОЛУН»
ГЛИБИНА: ПОНАД 7 000 МЕТРІВ КЛАСИФІКАЦІЯ: CCS
Коли йдеться про класифікацію, це означає, що стороннє агентство
засвідчило безпечність.
КЛАСИФІКАЦІЙНИЙ СЕРТИФІКАТ БАТИСКАФ
Якщо ви вирішите побудувати власний літак,
ви зможете літати на ньому з друзями, якщо ніхто не платить грошей.
Але щойно ви захочете посадити пасажирів, які оплатили проїзд,
треба пройти сертифікацію незалежною агенцією.
У морській галузі це зветься класифікацією судна.
ПОБУДОВА ТА КЛАСИФІКАЦІЯ
ПРОГРАМА DNV
Вони дивляться на дизайн, збірку,
щорічні перевірки — на такі речі.
АНТИПОДИ
Інші два батискафи OceanGate теж класифікували.
КЛАС: СЕРТИФІКОВАНИЙ ABS
Що могло не приваблювати в цій ідеї подорожі
до «Титаніка» на новому батискафі, який мав пройти класифікацію?
Раш каже, його батискаф —
один із найбезпечніших видів транспорту у світі.
Коли закінчимо тестування, гадаю, він буде майже невразливий.
Приблизно так і казали про «Титанік».
Саме так.
ЧАРЛЬСТОН, ПІВДЕННА КАРОЛІНА 16 ВЕРЕСНЯ 2024 РОКУ
СЛУХАННЯ БЕРЕГОВОЇ ОХОРОНИ: ДЕНЬ ПЕРШИЙ
Чи присягаєтеся ви, що свідчення, які ви дасте,
будуть правдою, лише правдою і нічим іншим, і нехай допоможе вам Бог?
- Так. - Дякую. Можете сідати.
Ми проводили слухання у формі суду. Це нагадувало суд.
- Доброго ранку, м-ре Ніссене. - Доброго, сер.
Я запитуватиму про вашу біографію,
а тоді досвід роботи інженерним директором OceanGate.
Добре.
Запитання ставили кілька дослідників.
Усі свідки в цій справі мали право на адвоката.
Також брали участь зацікавлені сторони. У цьому випадку — адвокати OceanGate.
Треба докопатися до фактів, це головна мета слухань.
Розібратися з чутками, дізнатися, що сталося.
Коли ви почали працювати з OceanGate?
У березні 2016 року.
Ким вас найняли в березні 2016 року?
Інженерним директором.
І які були ваші ролі й обов'язки на цій посаді?
Мені розповіли, що створення «Циклоп II» OceanGate
майже завершилося.
Я мав зібрати деталі,
а потім почати його випробовувати. Тож я...
Перепрошую.
Годинник каже, у мене ненормально високий пульс.
Спочатку мене попросили закінчити це.
Це мало зайняти рік. І все.
І як би ви описали умови на робочому місці?
Перший тиждень був чудовий.
Ми вивчили м-ра Раша та його стиль керівництва.
Здається, ми добре розуміємо, як він керував бізнесом.
Тобто... Що це означає?
Він часто когось звільняв на очах у інших працівників.
Це не було приховано. Думаю, люди знали:
якщо через щось сперечався з босом, є ймовірність, що тебе звільнять.
МЕТТ МАККОЙ ОПЕРАЦІЙНИЙ ТЕХНІК OCEANGATE
Під час моєї роботи там —
я точно не знаю, коли до мене це дійшло —
бізнес-модель перестала здаватися мені зрозумілою.
У нас не було прибутку.
Він казав, що у планах дати «Титану» прапор Багамів і запустити його з Канади,
щоб не підпадати під юрисдикцію США.
Що як Берегова охорона створить проблеми, він підкупить конгресмена й усуне її.
- М-ре Маккою, це цитата? - Він казав: «Я б підкупив конгресмена».
Я такого ніколи ні від кого не чув.
Я був в шоці. І після цього
я звільнився з компанії. Я вже не міг там працювати.
У ті ранні дні з ним легко було зв'язатися. Він легко йшов на контакт.
Мені було дуже цікаво, що вони планували зробити.
А саме — демократизувати дослідження океану.
Я зв'язався з ними. Поговорив зі Стоктоном,
а тоді він запросив мене на їхній прототип судна.
МАРК ГАРРІС ЖУРНАЛІСТ WIRED
Стоктон був типовим стартапером.
За ці роки я зустрічався з багатьма такими — десятками, може, сотнями.
Звідки він узявся?
Що ви знаєте про Стоктона Раша?
Він із привілейованої сім'ї. Це безсумнівно.
Він закінчив Принстон.
АКАДЕМІЯ ФІЛЛІПСА В ЕКСЕТЕРІ
Не найсильніший учень,
але отримав диплом інженера.
Він побудував власний літак з набору.
І на ньому літав багато років.
Пізніше він навіть склав підводний апарат.
Дуже впевнений та сповнений ентузіазму.
ВЕНДІ РАШ ДРУЖИНА СТОКТОНА РАША
І Стоктон, і його дружина Венді походили з заможних родин.
Стоктон відстежив своє походження
аж до двох підписантів Декларації незалежності.
Б. РАШ Р. СТОКТОН
Як чути?
Ми вас добре чуємо. Як нас чути?
Добре, якщо говоритимеш повільно.
Ми стартуємо.
Його дружина Венді
була праправнучкою...
ІСИДОР ШТРАУС ІДА ШТРАУС
...двох людей, які загинули на «Титаніку».
ТИСЯЧІ ЛЮДЕЙ ВШАНУВАЛИ ШТРАУСА
Штрауси створили меркантильну імперію.
У результаті з'явилися такі відомі магазини, як універмаг Macy's.
Тож Стоктон входив до одного відсотка.
Стоктон бував дуже складним.
І коли його хтось бісив, він був дуже різким.
Дуже.
У мене імейли, надані анонімним джерелом.
Вони показують, як він поводився з людьми у своїй компанії.
Там багато чого викликає занепокоєння.
Я почав чути історії про характер Стоктона.
Він завжди захищався, коли хтось ставив прямі питання.
Ви знаєте про такі занурення, де...
Він у всьому звинувачував інших.
Навіть спочатку він здавався досить зарозумілим.
ВИ ЗМОЖЕТЕ ОГЛЯНУТИ ОКЕАНСЬКЕ ДНО
Усе почалося з ідеї, що в дослідженні океану має бути якась бізнес-можливість.
Ось де будуть міста до того, як ми зведемо їх у космосі.
На Місяці? Це так круто. Там стільки неймовірних...
Він хотів бути Джеффом Безосом чи Ілоном Маском.
Цій планеті потрібен ремонт.
Із часом ми перетворимо Марс на планету, схожу на Землю.
Яким чином?
Він говорив про них: «Розмахують великими членами».
Йому подобалася ця фраза, він весь час так казав.
Він говорив про OceanGate і те, що він відрізнявся від інших компаній
вуглецевим волокном.
Якби йому це вдалося, він би теж розмахував великим членом.
На основі відомої вам інформації, ви можете охарактеризувати «Титан»
як експериментальний пілотований батискаф?
Так, але це був експериментальний батискаф,
на який вони вже взяли депозити, щоб відправитися до «Титаніка».
СЕНТ-ДЖОНС, НЬЮФАУНДЛЕНД
ПЕРШИЙ СЕЗОН ЛІТО 2021 РОКУ
Я не наважувався розповідати дружині та сім'ї, чим я займався,
бо я й тоді був налаштований скептично.
Якби я розповів, вони б хвилювалися.
БІЛЛ ПРАЙС
Тож я не хотів, щоб це сталося.
Було помітно, що Стоктон головний і це його операція.
Бережіть голову. Несіть спорядження назад.
У нас є клієнти — любителі «Титаніка», ми називаємо їх «титаніаками».
Усі тут?
Гаразд, збираймося тут. Ходіть.
Багато фахівців нашої місії пов'язані ще й з космосом.
Але суттєва відмінність у тому, що ми прагнемо активно залучати
фахівців місії, які їдуть із нами.
Зараз потрібні спеціалісти місії.
Перевірки занурень. Ми на четвертій. Зараз ми...
Термін «спеціаліст місії» — це хитрість.
Є ряд правил, що стосуються експлуатації суден у морі.
Ці правила відрізняються залежно від того,
чи ви член екіпажу, чи платний пасажир.
Є менш критичні завдання.
Наприклад, перегляд відео.
Якщо ви не впораєтесь, шкоди не буде.
А спеціалісти місії закривають купол. Це дуже важливо.
Стоктон намагався цього оминути
та вимагав, щоб ніхто й ніколи не звався пасажиром.
Колін Тейлор, спеціаліст місії.
Річард Тейлор, спеціаліст місії.
Це одне з рішень OceanGate, щоб обійти законодавство США.
Є те, що має бути щільно закритим, і це резервуар під тиском.
Коли резервуар під тиском... Коли ви впевнені,
що він не обвалиться, усе інше може вийти з ладу.
Що мене вразило, так це повна прозорість.
ВІДМОВА ТА ЗВІЛЬНЕННЯ ВІД ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ
ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИЙ БАТИСКАФ
У всіх документах було чітко сказано...
ВАЖКА ТРАВМА ЕМОЦІЙНА ТРАВМА
...що ви, по суті, віддаєте життя напризволяще.
МОЯ СМЕРТЬ
ШКОДА І/АБО СМЕРТЬ
СМЕРТЬ.
Маю сказати, бути одним із перших,
хто спуститься на дно океану на експериментальному батискафі, —
це звучить страшно.
І не лише вам. Мені це багато хто казав.
Але я був упевнений. Я почувався впевненим у Стоктоні
і в П. А.
П. А. НАРЖОЛЕ ДОСЛІДНИК МОРЯ
П. А. був там 37 разів
і знав усе про «Титанік».
І багато всього про батискафи й занурення.
Кожне занурення — це новий досвід.
Кожне занурення — це нова пригода, бо ви ніколи не побачите одне й те саме.
Це елітне французьке дослідницьке судно.
Джордж Таллох — керівник експедиції.
Компанія Таллоха RMS Titanic
відповідає за збереження легендарного океанського лайнера.
Для управління експедицією
Таллох обрав П. А. Наржоле, колишнього командувача французького флоту.
Я шаную «Титанік», але він забрав багато часу в мого батька.
СІДОНІ НАРЖОЛЕ ДОЧКА П. А. НАРЖОЛЕ
Коли я була мала, ми жили на півдні Франції.
Мій батько рідко бував удома,
бо часто бував у відрядженнях з військово-морським флотом.
Він виконував багато місій у морі.
Вони знаходили нові об'єкти,
діставали їх з моря, щоб захистити.
Робота була його пристрастю.
Броді. Курсант «Горайзон» і стажист OceanGate.
Стів. Місія... медіа та маркетинг
і підтримка штабу.
П. А. Підводний екіпаж.
- Підводний екіпаж. - Всезнайка.
Наразі найдосвідченіший у світі пілот підводних апаратів.
- Ось ти хто, П. А. - Браво.
Я б сказала, що він не працював на OceanGate. Його запросили.
Це важливо.
Були певні очікування.
Недарма це зветься безоднею.
Як далеко?
Я б сказав
п'ятсот.
П'ятсот метрів.
Ми йшли по дну
і раптом з'явилася велика стіна.
І це було нереально.
І думка: «Боже, це воно».
Ми зараз
поруч із корпусом.
Ось ніс!
Так, я бачу ніс!
Овва. Дивись.
- Це що, телеграф? - Так.
Це все таблички.
І таблички, так.
У мене був мільйон думок,
але головною була думка:
«Я насправді це бачу.
Це неймовірно».
І я цього не забуду.
Усе більше людей отримують можливість побачити цей неймовірний вид зблизька.
У цій експедиції брали участь всесвітньо відомі вчені,
дослідники та експерти з «Титаніка».
СТАРТУЄ ПОЇЗДКА ДО «ТИТАНІКА»
Очолює експедицію генеральний директор OceanGate Стоктон Раш.
ДУХ АВАНТЮРИЗМУ СПРИЧИНИВ СТВОРЕННЯ БАТИСКАФА, ЩО ЗАНУРИТЬСЯ ДО «ТИТАНІКА»
Як почуваєшся?
Я знаю, як почувався, коли ми закінчили. Я був виснажений.
А тепер я просто...
Я дуже радів за них.
Я хотів, щоб вони досягли успіху,
бо в них була благородна мета.
Сьогодні ми отримали перші фото з історичного занурення
засновника OceanGate...
І ми раді оголосити, що гендиректор і засновник Стоктон Раш буде в етері.
Стоктоне, це неймовірно.
Я не мав шансу оговтатися, поки не повернувся на корабель.
На поверхні було дивовижно.
Я 12 років працював над цим. І це було неймовірне відчуття.
Ми маємо визнати,
що він зробив те,
що планував.
Він дістався «Титаніка» на вуглецевому батискафі.
Так, це правда,
ніхто не міг сказати, коли він вийде з ладу.
Але було абсолютно ясно, що це станеться.
Одне, два чи десять занурень до «Титаніка» —
не показник успіху.
І особисто я ніколи не зрозумію, як він пережив перші пробні занурення.
Розслідування потім показало, що приблизно в середині процесу
робили заміну корпуса, оскільки попередній вийшов з ладу.
ВАШИНГТОНСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ 3 КВІТНЯ 2016 РОКУ
П'ЯТЬ РОКІВ ДО ПЕРШОГО ЗАНУРЕННЯ ДО «ТИТАНІКА»
КОРПУС КАФЕДРИ ОКЕАНОЛОГІЇ
Нині проведемо третій тест вуглецевого корпусу під тиском.
Звісно, ми хотіли б досягти 6 000 psi, як на глибині 4 100 метрів.
Але існує ймовірність вибуху,
як це сталося під час першого випробування.
Тестів було кілька.
Вони перевіряли глибину, на яку можна зануритися.
Я знав, що мали використовувати нові матеріали.
Вуглецеве волокно. До того я нічого про нього не знав. Абсолютно.
Вуглецеве волокно — це, по суті, нитка з вуглецю.
Для скріплення її покривають клеєм або смолою.
Вуглець дуже міцний, і це легший і дешевший матеріал.
Достатньо.
Він є в багатьох нових системах, речах,
його використовують багато де, бо він дуже легкий і міцний.
Усе добре?
Якщо говорити про вартість, то дорогий сам батискаф.
Вартість підводних операцій збільшують дві речі.
Це не поповнення кисню чи очищення від вуглекислого газу — це ніщо.
Дорогий сам батискаф. І наступна найважливіша річ — перевезення.
Як усе перевезти з одного місця в інше?
Це 90 відсотків витрат.
Якби ви побудували батискаф на п'ять осіб зі сталі й титану,
він був би дуже великим і важким.
Щоб підняти його з води й транспортувати, знадобилося б щось величезне.
А як щодо цих, які я тримаю?
У них не так багато... Вище не підняти.
Якщо ви реалізуєте мрію про батискаф із вуглецю,
зможете знизити ціну й у вас буде флот таких підводних апаратів по всьому світу.
Гаразд, що тепер?
- Він це робитиме? - Так.
Це не метал.
Титан дуже добре вивчений.
Вуглецеве волокно набагато специфічніше, бо його волокна можуть ламатися.
Переломи зазвичай чутно.
У нас є акустичні датчики.
Якщо волокно переломиться,
акустика це зафіксує.
Коли волокно ламається, воно послаблює конструкцію.
Якщо окрема нитка трісне...
Якщо вуглець трісне в отворі,
це дозволить виявити тріщину, що свідчить про руйнування конструкції.
Є якийсь сигнал.
Це система акустичного моніторингу.
По всьому корпусу були прикріплені
мікрофони, які прослуховували кожне із цих волокон.
На думку OceanGate, за звуком, з яким ламалося волокно, можна було б визначити,
чи не вийде з ладу вся конструкція.
TITAN 5-МІСНИЙ БАТИСКАФ | 4 000 МЕТРІВ
У 2021 році на їхньому сайті зазначалося, що моніторинг у режимі реального часу —
безпрецедентна функція безпеки,
бо пасажир батискафа може отримати попередження.
Що в них буде час зупинити спуск і безпечно спливти.
Надіємося на тишу. В ідеалі.
Що впродовж тесту ми нічого не почуємо, і що конструкція абсолютно безпечна.
Як ти потрапила в OceanGate?
Вони зв'язалися з кимось із «Боїнга».
І я, і чоловік на ім'я Джейк працювали на «Боїнг».
Зв'язок із «Боїнгом» дуже допоміг.
Інженери «Боїнга» розумілися на вуглецевому волокні.
А базувалися вони всього за кілька кроків від офісу OceanGate
в Еверетті, штат Вашингтон.
У 2013 році команда «Боїнга»
створила концептуальний дизайн-проєкт.
РОЗСЕКРЕЧЕНО
Це був об'ємний документ, десь на 70 сторінок.
У цьому документі вони окреслили план побудови
такого судна.
БОЇНГ ПРОГРАМА OCEANGATE
Гаразд, опускаємо.
Інженери «Боїнга» були дуже стурбовані
можливостями корпусу з вуглецевого волокна.
Для цього тесту ми зменшили корпус приблизно до чверті розміру моделі.
Ми збираємо його, ставимо всі прилади, запускаємо і поміщаємо в камеру.
Це симулює занурення корпусу на бажану глибину.
- Стабільно? - Усе стабільно.
Джоне, готовий?
1 500. Давай.
ТИСК У КАМЕРІ
Кожен із цих імпульсів — це якась зміна в корпусі.
Застигання епоксидки чи ламання нитки. Сподіваюся, не ламання.
Який тиск, Джоне?
Зараз 3 500.
Підіймай до чотирьох.
Що в нас зараз? Ось що.
Що думаєш, Дейве?
Глянемо, коли заспокоїться, але подій багато.
Так, краще не треба.
Гаразд.
Який тиск?
Піднявся до 4 000...
4 009 psi.
Принаймні акустичний моніторинг працює.
Так, але те, що він навіть не міг...
Ми не дійшли до того тиску, який був минулого разу.
Це багато чого вирішує.
Того дня вони були дуже схвильовані, а коли він вибухнув, вони розлютилися.
Ось воно.
- Так, тут. - Подивимося.
Повірити не можу.
Ми навіть не могли подолати 4 300 psi.
УЛАМКИ «ТИТАНІКА» ГЛИБИНА: 3 800 МЕТРІВ
ТЕСТОВЕ ЗАНУРЕННЯ ГЛИБИНА: 4 100 МЕТРІВ
Стоктон був такий:
«Усе владнається. Усе буде добре».
Подивіться.
Так, це вибух.
Ну, гаразд.
Гадаю, десь на 3 000 psi
ми почали фіксувати незначну акустичну активність на одній з півкуль.
Ставало гірше,
а коли ми зупинилися на 4 000 psi,
тест провалився.
Хороша новина — ми побачили свідчення невдачі до того, як це сталося.
А одна із цілей тесту —
перевірити акустичний моніторинг і з'ясувати, чи можна передбачити ламання.
Усі тести корисні.
Вийшло... інакше.
Чудовий витвір мистецтва.
Наче Джексона Поллока.
Систему моніторингу корпусу
придумали в OceanGate,
щоб спробувати заспокоїти
людей, які ставили надто багато запитань.
ЧЕРЕЗ ТРИ МІСЯЦІ
Коли ми встановили поріг у 2 000, ми побачили купу подій,
які відбулися на різних каналах передачі даних.
Зараз на 6 000 відносно тихо,
тож підіймемо тиск до 6 500,
і припинимо, як щось побачимо.
Якщо я тисну на лижі з вуглецю чи композитного матеріалу,
і чути, як вони скриплять і тріщать,
коли вони зламаються невідомо.
Здається, усе.
- Може, зупинимося? - Гадаю, так.
Ви чуєте, як ця штука скрипить,
як вона напружується
і каже, що перебуває під величезним тиском,
але вона не скаже, коли вийде з ладу.
Інженери «Боїнга» надіслали Стоктону аналіз цього корпусу,
сил, що діють на нього при зануренні на глибину,
а також позначили глибину трохи нижче того місця,
де лежить «Титанік», черепом і кістками.
РИЗИК 4 000 МЕТРІВ
ВИ РИЗИКУЄТЕ ЗАЗНАТИ НЕВДАЧІ НА ГЛИБИНІ 4 000 МЕТРІВ ЧИ РАНІШЕ
Мені було ясно, що вони були глибоко занепокоєні.
БУДЬТЕ ОБАЧНІ ТА ОБЕРЕЖНІ.
Чому OceanGate і «Боїнг» припинити співпрацю?
Я точно не знаю.
Гадаю, ми занадто дорогі.
Навіть коли стало очевидно, що «Боїнг» не побудує батискаф,
у Стоктона вже була «книга рецептів».
Тоді Стоктон зрозумів, що йому потрібен штатний інженер.
Не можна все замовляти у Вашингтонського університету.
Як інженерний директор ви ухвалювали всі інженерні рішення?
Ні.
- Ви ухвалювали якісь інженерні рішення? - Так.
А хто ухвалював більшість інженерних рішень?
Стоктон.
Стоктона зрештою залишила більшість людей.
Це була повільна, але остаточна смерть.
Тоні прийшов у команду десь у 2016 році.
Він об'єднав значну частину інженерного досвіду,
найняв інших інженерів і створив інженерну команду,
яка мала замінити U-Dub,
створювати власні проєкти і готовий батискаф.
Стоктон обернувся і сказав: «Тепер це твоя проблема».
У червні 2016 року, коли «Титан» будували,
OceanGate організував експедицію до затонулого корабля «Андреа Доріа»
в рамках пробного запуску для операційної команди.
БОСТОН ГАРТФОРД
НЬЮ-ЙОРК
Уламки лежать біля Нантакета.
АНДРЕА ДОРІА ТРАНСАТЛАНТИЧНИЙ ОКЕАНСЬКИЙ ЛАЙНЕР
Ми вирушили на батискафі «Циклоп-1».
Ми знали, що це тест для компанії
і це мало бути дуже небезпечно.
Пробудемо внизу якнайдовше. У нас нова процедура зв'язку. Ідемо на дві години.
Зануримося на 100 метрів вище течії.
Як і з «Титаніком», планувалося скласти мапу всього місця.
Я мав узяти чотирьох платних пасажирів.
Але в день занурення
Стоктон вирішив, що не хоче, щоб я був у батискафі.
Він мав зануритися сам із пасажирами.
І тоді я запротестував.
Уламки швидко розкладаються. Це дуже небезпечно.
Є багато ризиків.
Він просто робив що хотів, оскільки був гендиректором.
У той день ми зіткнулися.
Зрештою я переконав його дати мені сісти у батискаф,
але пілотом він хотів бути сам.
Я передам. Сідай.
Починаю підводний зв'язок.
Зараз увімкну камеру.
Давай.
Спускайте повітря.
Спускай повітря.
Спускаю.
Занурення.
Гаразд. Ми від'єднуємось.
Ясно.
- Без ЛАРС. - Так.
Поверхне, прийом. Ми спускаємося на 3-2 метри.
Перевірка зв'язку. Усе добре. 4-0 метри.
Скажи, як буде контакт із дном, ще вісім метрів.
Поки нічого.
- Ось воно. - Ось воно.
Він там, бачите?
Гаразд, наближайся.
- Он він. - Так.
Ми чудово його бачимо.
А світло?
Можеш?...
Розвернись іще трохи.
Ми дуже близько.
Ми надто низько.
Навколо нас уламки.
- Так, гаразд. - Бачиш?
- Отут, я зробив фото. - Ого. Гаразд.
- Тож ми дуже близько. - Так.
Я ж не кажу тобі...
Він спустився і подався вперед на три метри від носової частини.
Він заніс нас в уламки.
Я ввімкну світло. Готові?
- Гаразд. - Так.
- Гаразд? - Так.
Я вирулю на три години, щоб у разі дрейфу ми пропливли повз нього.
- Гаразд. - Гаразд?
Уламки лише в трьох метрах від лівого борту, Стоктоне. Стій.
Спускайся.
Спускайся. Не зупиняйся.
Якщо попереду нічого немає, продовжуй, добре?
Повільно, повільно.
- Що це? - Не знаю.
Продовжуй, ми біля корпусу.
Він підвів нас до правого борту
і затиснув під носом.
Тож він нас добре затиснув.
Я сказав йому: «Нічого не роби. Дай мені пульт».
Ми не вдаримося об нього, якщо підіймемося.
- Але ж близько підійдемо? - Ні, ми вдаримося.
Звісно.
Крісе, ти можеш глянути у вікно лівого борта?
Там є якісь кабелі чи дроти?
У нього не було багато досвіду пілотування батискафів.
Так, це уламки, точно.
Він просто над нами.
Тоді я витягнув нас, відійшов на 50 метрів,
розвернув батискаф і сказав:
«Отак ми мали зануритися, бляха».
А він сказав: «Дякую, я твій боржник».
Поверхне, щоб ви знали, ми в трьох метрах від носа,
повертаємося на поверхню.
Нинішня глибина — 5-2 метри.
Ми застрягли під носом.
Не знаю, чи я хочу почути цю історію.
Його можна було побачити в отворі купола,
він був позаду.
Девід узяв пульт.
Так, Девід дивився вверх.
Він подивився на купол.
Ми хотіли йти прямо, але там великий горб.
Так, ми були прямо під носом. Це було чудово.
Ми бачили там уламки. Він великий.
Пасажири обіймалися.
А зі Стоктоном у мене стався переломний момент.
На три! Раз, два...
Решту подорожі він зі мною не розмовляв.
Наші стосунки змінилися.
OCEANGATE НАНОСИТЬ НА КАРТУ «АНДРЕА ДОРІА»,
ЕВЕРЕСТ СЕРЕД КОРАБЕЛЬНИХ АВАРІЙ
Після «Андреа Доріа»
керівництво почало витісняти мене
з проєкту «Титан».
Мене виключили з усіх електронних та усних комунікацій.
Мене виключили з процесу,
хоча я й був головним пілотом. Я був директором морських операцій.
Саме мені належало здійснювати ці занурення.
Звісно ж, я думав, що це неправильно.
Я дуже комунікабельний,
тож я розмовляв із деякими членами ради директорів.
Я регулярно розмовляв зі Стоктоном.
Операційним директором, дружиною Стоктона. Людьми, які керували цією компанією.
Я розмовляв із ними і висловлював своє занепокоєння.
І оскільки це був уже готовий батискаф,
я бачив кожну деталь.
Майже з кожною деталлю були проблеми.
Сьогодні в нас критично важливе з'єднання титану та вуглецевого волокна.
Покриття має бути однорідним і тонким, але не надто тонким.
Це момент неповернення.
Ми регулярно сварилися з інженерним директором Тоні Ніссеном.
Він привів малодосвідчених людей з галузі пілотованих підводних суден.
Багато з них щойно закінчили коледж.
Марк Волш — провідний інженер-електрик,
щойно закінчив інженерну кафедру університету в Еверетті.
Як і 24-річний Ніколас Нельсон.
Усвідомлення, що ми відправляємо щось на глибину 4 000 метрів,
і це наш дизайн, просто приголомшує.
Якийсь час Девід приходив до мене і...
Хочу сказати, що скаржився,
але насправді Девід намагався висловити свою стурбованість.
Тоді в мене не було досвіду роботи з вуглецевим волокном,
але для недосвідченого ока це було схоже на швейцарський сир.
Були помітні пористість,
розшарування, усі порожнечі.
Коли зрештою запечатали сполучні титанові кільця,
його вивезли на стоянку в Еверетті
й обприскали покриттям для кузовів вантажівок.
Стоктон злився, коли хтось ставив під сумнів те,
що ми робимо.
Він дуже ображався.
Компанія з Еверетта щойно закінчила будівництво батискафа,
на якому цього літа вона поїде до «Титаніка».
Це лазерний сканер.
Інженерний директор OceanGate Тоні Ніссен показує високотехнологічне обладнання.
Він і команда встановлять його на новий п'ятимісний батискаф «Титан».
Нові камери зніматимуть з роздільною здатністю 4K.
Коли ці компоненти збирали,
я був єдиним, хто міг протистояти й сказати:
«Ви маєте провести перевірку, треба залучити сторонніх інспекторів.
Ви їх запросили?» — «Ми із цим розберемось».
Мене просто щоразу відфутболювали.
У мене сльози на очах.
Це було складно.
Це було дуже складно. Але ми впоралися дуже швидко.
Якось ми були на обіді в OceanGate
і Стоктон сказав, що вирішив,
що потреби в класифікації, сторонній перевірці немає.
Як пройшов обід?
Я встав і сказав: «Вибачте. я не можу про це говорити,
я не можу бути пов'язаний з OceanGate чи цим апаратом». І я пішов.
Усі, з ким він спілкувався в цій галузі,
відмовляли його від цього.
Але щойно ви починаєте робити щось самостійно,
а тоді розумієте, що від початку обрали неправильний шлях,
як Стоктон, тоді доведеться визнати, що ви помилялися.
Це гірка правда.
Чекаємо сигналу.
Мені повідомили: «Його передадуть тобі за кілька тижнів».
А я такий: «Хлопці, я вже казав, ми не зануримось у цьому».
Стоктон сказав мені:
«Я хочу, щоб ти оглянув "Титан"».
ПРОЄКТ: ЦИКЛОП 2 ПІДГОТУВАВ: ЛОКРІДЖ
ЦИКЛОП 2 ЗВІТ ПРО КОНТРОЛЬ ЯКОСТІ
КОРПУС З ВУГЛЕЦЮ ПОТРІБНА ПЕРЕВІРКА
Кілька днів я проводив тести.
ПРОВЕДЕНО ТЕСТ НА ВОГНЕСТІЙКІСТЬ
Я робив фото.
ЦИКЛОП 2 (ТИТАН) ЗВІТ ПРО ЯКІСТЬ І БЕЗПЕКУ
Я склав, як мені здалося, дуже гарного листа,
в якому йшлося, що зрештою відповідальність лежить на мені.
Я надіслав його 18 січня.
19 СІЧНЯ 2018 РОКУ
Наступного ранку я отримав лист, що в нас буде зустріч.
Запросили мене, Бонні Карл, директорку відділу персоналу,
Скотта Гріффітса, директора відділу якості,
Стоктона Раша, гендиректора,
і Тоні Ніссена.
Ось так.
Яке сьогодні число?
- 18-те? - 19-те.
19-те, перша година.
Я це записую.
Перше запитання.
Розкажи про це. Що до цього призвело? Як давно існують ці побоювання?
По суті...
Я не наївний.
Я вловив настрій.
Я також хочу знати, якою була твоя...
Що до цього призвело? І яка мета цього документа?
Мета цього документа —
це безпека кожного, хто там буде, включно з тобою.
По голосу Стоктона було видно, що він нервувався.
Його трусило. Я бачив його руки.
Він злився.
Він був розлючений.
Але це ще не найгірший випадок його гніву.
Але в той день він був доволі злий.
Інші заявляють геть протилежне.
Усі кажуть: «Вуглець не витримує стиснення».
Вони верзуть дурниці, і я це довів. Це восьмирічний проєкт.
- Я знаю, про що в біса говорю. - Добре.
Тож продовжуй.
Щодо твоєї посадки на батискаф...
- Я проти цього. - Розумію.
Слід зробити батискаф з волокна.
А з тими твоїми експериментами... Я знаю, це твоя проблема.
Волокно викликає занепокоєння, це по-перше.
А по-друге, ми зробимо все саме так. Крапка.
- Так. - Я це дослідив.
Треба проводити поступове тестування.
Він не працюватиме бездоганно на глибині 3 100,
а на 3 200 відмовить.
Цього не станеться, і я ризикую життям,
кажучи, що цього не станеться.
Навіщо випробовувати щось із людьми на борту?
Я цього не розумію.
По-моєму, це була чиста зарозумілість.
Я не хочу, щоб у цій компанії були люди,
яким не подобається те, що ми робимо.
Ми тут займаємося дивними речами. Я не вписуюся в рамки.
Це без сумнівів. Я займаюся нестандартними речами.
І я певен, що мене вважають придурком. Нічого. Так уже вісім років.
І я продовжу робити так, як роблю,
але я не примушуватиму людей приєднуватися до моєї релігії,
якщо вони того не хочуть.
Я не знав, що сказати,
але я був вражений,
що вони тоді були готові так ризикнути.
- А є?... - Нам потрібен Девід.
На мою думку, він нам тут потрібен.
Гадаю, Стоктон ухвалив рішення.
Я трохи розчарований твоїми коментарями.
Якщо чесно, я дуже засмучений.
Я вперше письмово виклав занепокоєння щодо здоров'я та безпеки.
Боже, Стоктоне,
у кожній нашій експедиції в нас були проблеми.
- І я був із тобою в кожній експедиції. - Я цього не заперечую.
І тепер хочеш відпустити мене? Ось у чому питання.
Я не бачу вибору.
Мені шкода Девіда. Справді. Цього не мало статися.
Того дня Стоктон сказав мені,
що йому не важко витратити 50 000 $, щоб зруйнувати чиєсь життя.
Це він про Девіда казав?
Так.
Це змінило моє життя в компанії.
Змінило мій підхід до управління інженерним відділом.
Я мав стежити, щоб ніхто не заговорив.
Я працював на чоловіка, який імовірно був психопатом
і точно нарцисом.
Як бути з таким власником компанії?
Тоді я зрозуміла, що більше не можу там працювати.
Я пішла додому й оновила свій профіль у LinkedIn.
Звісно, Стоктону чи Нілу я тоді нічого не сказала.
І Стоктон такий сказав:
«Тепер Бонні буде нашою головною пілотесою,
і це буде чудово.
У нас буде жінка-пілот. Медіа це сподобається».
А я тоді подумала:
«Що відбувається? Ти здурів? Я бухгалтерка».
І я вирішила піти.
Я не сказала Стоктону і двох слів,
так і пішла.
Я пробула в цій компанії понад рік як стажистка.
Наприкінці останнього курсу універу мене відправили на Багами.
Там тестували «Титан».
Максе. Ти чуєш?
Давай.
Це було щось типу: «Можеш допомогти із цим,
і якщо це підійде нам обом, ми наймемо тебе на повний робочий день».
Це була моя перша робоча поїздка.
МАРШ-ХАРБОР, БАГАМСЬКІ ОСТРОВИ
ПЕРШЕ ВИПРОБУВАННЯ «ТИТАНА» В ОКЕАНІ
Отже, у нас 39-те занурення.
Ціль — глибина 4 200 метрів.
Нас чекає складний день,
тож ми розпочнемо роботу сьогодні.
План — розпочати підготовку батискафа о третій ночі.
Спочатку Стоктон сам занурювався на «Титані».
Гаразд.
Диктофон увімкнув. Диктофон увімкнено.
Зараз 3:55
у сонячному Марш-Харборі.
Він сказав, що було голосно, і що це очікувано.
Це таке «гартування» вуглецевого волокна.
Я ніколи не чула про гартування корпуса.
Добре. Ви чуєте багато шуму.
Це все записують мікрофони.
Це тріскання... дуже привертає увагу.
Якого біса?!
Якщо не тріскає, усе гаразд.
Це приверне вашу увагу.
Стоктон хотів один акустичний датчик.
Я поставив 18 тензо- і 9 акустичних датчиків.
Він через це розізлився.
Він більше боявся загубитися в морі,
перебуваючи на поверхні, ніж вибуху батискафа.
Неймовірно. 3 938 метрів, Дано.
Дуже близько.
Болти витягнуті. Подавай тиск.
Зрозуміло. Зараз.
Трохи води вам.
Агов.
З поверненням.
Чотири тисячі метрів!
Так, 17,3 години, ще один рекорд.
Джеймс Кемерон — єдиний, крім мене, хто так довго був сам у батискафі.
Це дивовижне досягнення, люди.
Нумо святкувати.
Гаразд. Так!
Найсмішніше, що це була 39-та місія.
Глибина, яку я зняв на камеру, — 3 939.
Навмисно зняв ці цифри. Міг легко спуститися на чотири, але нащо?
Хто не заокруглить 3 939 до чотирьох, — мудило.
Це порушує NAR, але нам байдуже.
Типу: «Вам цього замало? Ідіть до дупи».
Можна відео переробити, сказати, що опускався на 4 000.
Саме так.
Ти виріжеш це.
4 039, так.
Так. Вивантажуйте їх туди.
Гаразд.
Ми дивилися дані. Я сказав Стоктону:
«Ми не знаємо, який показник хороший,
але я знаю, що має бути інакше».
ДАНІ МОНІТОРИНГУ В РЕАЛЬНОМУ ЧАСІ
ЗАНУРЕННЯ 39 АМПЛІТУДА ПРОТИ ГЛИБИНИ
ГЛИБИНА 337... 518
Якщо ви це чуєте,
чи акустична система моніторингу показує піки,
це означає, що він тріскається.
Не хочеться таке чути. Він цілий лише тоді, коли не ламається.
- Вітаю. - Дякую.
Шикарно.
Як гадаєте, Стоктон розумів ризики?
Ні.
Не розумів.
Він нібито аерокосмічний інженер,
але він не розумів деяких наукових принципів.
ГЕНДИРЕКТОР OCEANGATE ЗАНУРИВСЯ НА ГЛИБИНУ 4 000 МЕТРІВ
У 2019-му планувалася перша місія до «Титаніка».
Він злився, що я не поставив підпису.
«Потрібне ще одне занурення. Чисте».
Тестування на Багамах тривало місяцями.
Усе, Марку, відпусти.
Ще раз.
Був якийсь хаос.
Було багато проблем з електричними системами,
їх треба було замінити.
Гаразд, усе добре. Замкни мене.
Тоді вони вже були серйозно занепокоєні
корпусом судна і звуками, які він видавав.
Добре, тримай прямо.
Тримай прямо.
Гаразд, трохи праворуч.
Після занурення Стоктона минуло чотири місяці
перед іншим глибоководним тестом «Титана».
Того дня на борту був ще один експерт із батискафів — Карл Стенлі.
Він збудував свій батискаф і возив на ньому туристів у Гондурасі.
Стоктон пишався і хотів похвалитися «Титаном».
КАРЛ СТЕНЛІ ВЛАСНИК «ПІДВОДНИХ ЧОВНІВ СТЕНЛІ»
Я знав Стоктона щонайменше десять, а може, і 15 років.
Я був у захваті, коли дізнався, що він будує батискаф із вуглецевого волокна.
Я поїхав у Вашингтон і тиждень безплатно працював на нього,
працював над першою версією човна для запуску та повернення
з розумінням, що коли-небудь зможу на ньому проїхатися.
17 КВІТНЯ 2019 РОКУ
Ми занурилися десь на 3 600 метрів.
Сорок до дна.
- Сорок метрів до дна? - Так.
Я не бачу.
З глибиною тріск посилювався.
ЗАНУРЕННЯ 47 АМПЛІТУДА ПРОТИ ГЛИБИНИ
ГЛИБИНА (М) 3 383... 3 527
Коли ви піднялися на поверхню,
ви були на якійсь нараді,
на якій би група розглядала результати акустичних датчиків
у реальному часі та намагалася визначити, звідки надходили звуки?
Цю інформацію мені не надали.
Він не думав про нашу... Він не просив підписати відмову,
ніколи не розповідав, як усе прозоро, і не давав мені ставити запитань.
Усе було так: «Ти тут, ходімо».
З повернення, панове. Як справи?
Агов!
Після занурення Карл і Стоктон обмінялися імейлами.
СТОКТОНЕ, ЩЕ РАЗ ДЯКУЮ ЗА ЧУДОВУ МОЖЛИВІСТЬ
Ти кажеш: «Звуки, які ми чули вчора,
не схожі на розриви клейових з'єднань чи повітряних порожнин.
Єдине питання, яке мене турбує, — зазнає він краху чи ні».
Чи повідомлялося в цих листах про те, що в корпусі батискафа виявлено тріщину?
У мене були квитки до Сент-Джонса. Я мала бути в команді на поверхні.
Ми багато планували, збирали й відвантажували контейнери.
А тоді один із пілотів знайшов тріщину в батискафі.
Добре, давай.
Введи голку ще на дюйм. Добре. Там.
- Там? - Там.
Так.
Ще раз.
Я бачу, що рухається не фарба,
а чорний корпус.
- Чорний рухається? - Ага.
Усе привезли з Багамських островів,
а тоді попросили частину інженерної команди
відшліфувати вуглецевий корпус, щоб оглянути глибину тріщини.
ВЕРТИКАЛЬНА ТРІЩИНА ГОРИЗОНТАЛЬНА ТРІЩИНА
ТИТАН ЧЕТВЕРТА ГОДИНА
Цього ніхто не знав, і вони сказали: «Нікому нічого не кажи».
Коли я повернувся з Багамських островів,
де вирізав багато тріщин, Стоктон запросив мене на обід.
КАФЕ «СІЗ ЗЕ ДЕЙ»
Він сказав, двоє членів ради директорів
повідомили йому, що я мав знати про цю проблему.
Я відповів Стоктону: «Я знав і казав, що вона там».
«Я написав звіт, у якому було сказано, що вона там».
ДАНІ ПРО ДЕФОРМАЦІЇ ДЕМОНСТРУЮТЬ НЕВІДПОВІДНІСТЬ КОРПУСА ОЧІКУВАНИМ ВИМОГАМ
І Стоктон сказав: «Хтось із нас має піти.
І це буду не я».
Гаразд.
Декількох інженерів звільнили.
Я так здивувалася.
За шість днів до мого вильоту в Сент-Джонс у нас була нарада.
Корабель теж «випадково» скасували.
OCEANGATE ПЕРЕНОСИТЬ ЗАНУРЕННЯ ДО «ТИТАНІКА»
Людям Стоктон сказав: «Нам потрібен надводний корабель».
Вони сказали: «Ми не поїдемо».
А потім вони зізналися:
«Ми переробимо цей корпус».
Не думаю, що хтось колись чітко пояснював причину.
І я подумала: «Треба звільнитися».
Я не збирався битися з ним чи звертатися до ради.
Стоктон чітко сказав, як він любить руйнувати життя.
Гаразд. Диктофон увімкнено,
для Міністерства праці США
й Управління з охорони праці.
Я проводжу кандидатську співбесіду з м-ром Девідом Локріджем.
Містер Локрідж звернувся до нас у 2018 році.
ПОЛ МАКДЕВІТТ СЛІДЧИЙ OSHA
Його справа здалася доволі переконливою.
Більшість підводних апаратів класифікують у шести агентствах:
Lloyds, ABS, DNV-GL тощо.
Власник прийшов після Різдва і сказав: «Ні,
ми не класифікуватимемо». Він не буде класифікований чи застрахований.
МІНІСТЕРСТВО ПРАЦІ США
RE: OCEANGATE INC./ЛОКРІДЖ
OceanGate поінформували за кілька днів після цієї події.
Мене взяли під захист як викривача.
Сказали, що мене захистять.
ШТАТ ВАШИНГТОН ДЕВІДУ ЛОКРІДЖУ
OceanGate відповів.
Проти м-ра Локріджа подали позов.
ПРОТИ ВАС ПОДАНО СУДОВИЙ ПОЗОВ
Це було так: «Ми завдамо шкоди тобі, дружині, будинку, грин-кард — усьому».
Це була боротьба. «Як ти смієш протистояти мені?»
Придурки. Я сказав це на камеру.
«Придурки» тут хороше слово?
Це програма захисту викривачів, так?
На жаль, викривачі не захищені від помсти.
Це вам не Програма захисту свідків абощо.
Ми займаємося розслідуваннями.
Нас хотіли заткнути.
Щоб я мовчав, а вони могли продовжити роботу,
занурюватися до «Титаніка», возити туди людей.
У 2019 році OceanGate розпочав виробництво нового корпусу
з вуглецевого волокна для «Титана»
з новою командою інженерів.
У наступній групі запитань, коли говоритиму про корпус «Титана»,
матиметься на увазі другий корпус.
Гаразд.
Можете описати тестування третьої моделі?
У мене немає перед собою тестів.
ФІЛ БРУКС ІНЖЕНЕРНИЙ ДИРЕКТОР OCEANGATE (2021-2023)
Я не мав результатів, але це був провал.
Ми знали, що треба щось робити інакше, бо це не працювало.
Я хотіла піти після того, як знайшли тріщину.
Тоді вони сказали: «Ми переробимо і покращимо корпус "Титана"».
Я подумала: «Гаразд, це правильно. Я можу залишитися».
Коли перший корпус вийшов з ладу, був великий стрес. Вони зрозуміли:
«Ми не лише нікуди цього року не поїдемо,
але й доведеться замінити корпус або й весь батискаф».
Це сотні тисяч чи мільйонів доларів,
а також час і зусилля людей.
ЕМІЛІ ГАММЕРМЕЙСТЕР ПРАЦЮЄ В OCEANGATE НА ПОВНУ СТАВКУ
Перед новим роком
Стоктон і новий запрошений головний інженер
запропонували мені посаду менеджерки проєкту.
Я мала допомагати з плануванням нового корпусу.
Вони сказали: «Натренуємо тебе пілотесою.
Ми хочемо залучити тебе до оперативної команди».
Стоктон сказав: «Ми хочемо мати молоду пілотесу.
Щоб ти була обличчям компанії».
Він сказав, що йому не потрібен 60-річний чоловік.
Я попросила підвищення, мені відповіли: «Це лише план».
А тоді... Думаю, ви знову запитаєте, чому я залишилася...
Так.
Був COVID.
Я бачила, як під час пандемії скрізь звільняли моїх друзів.
Я подумала: «Є робота, чіпляйся за неї».
ВИДІЛІТЬ ЗАВТРА ЦЕЙ ЧАС ДЛЯ ІНДИВІДУАЛЬНИХ ОБГОВОРЕНЬ
РЕСТРУКТУРИЗАЦІЇ ІНЖЕНЕРІЇ
З грошима стало туго.
Він зрозумів, що першого занурення доведеться чекати десь два роки.
Стоктон скоротив команду інженерів.
ДЕКОГО БУДЕ ЗВІЛЬНЕНО.
Великих нарад щодо будівництва нового корпусу було мало.
Часто на них були інженерний директор,
головний операційний директор, Стоктон і я.
Вони працювали з багатьма виробниками вуглецевого волокна.
І ті, кого вони найняли, були експертами з виробництва вуглецевого волокна.
Але вони ніколи не будували батискафів.
Третю масштабну модель побудували, а тоді протестували в липні 2020-го.
Вона вийшла з ладу на 3 000 метрів.
КОРПУС БАБАХНУВ НА 3 000 МЕТРІВ
МОЖЛИВО, ЦЕ ЧЕРЕЗ ЗНИЖКУ НА ВУГЛЕЦЕВЕ ВОЛОКНО, АЛЕ Я НЕ ЗНАЮ
Команду це дуже засмутило.
Але для мене це було свого роду відповіддю.
Отже, не було жодного успішного випробування третьої моделі
на глибині «Титаніка» до створення повнорозмірного корпуса.
Саме так.
Почали робити повнорозмірний корпус.
Ви з кимось про це говорили?
Так.
Я не мовчала. Як і багато людей.
Вони ділилися занепокоєннями. Говорили: «Що це таке?
Тест не вдався. Ви продовжите?»
Стоктон був так налаштований на занурення до «Титаніка»,
що всі зауваження не мали великого значення.
І я не збиралася нікого замикати всередині того батискафа.
Цю думку тоді поділяло багато моїх колег,
і жоден із них не залишився в компанії надовго.
Мені сказали: «Або залишаєшся з нами, або ні».
Я сказала: «Добре. Я відпрацюю свої два тижні».
Ви відстежували, що сталося після вашого звільнення з новим корпусом?
OCEANGATE ПРИСКОРЮЄ ДОСЛІДЖЕННЯ
Так. Наскільки це можливо.
ДЛЯ СВОЄЇ ДРУГОЇ ЕКСПЕДИЦІЇ ДО «ТИТАНІКА»
Я сподівалася, що вони не поїдуть.
СЕНТ-ДЖОНС, НЬЮФАУНДЛЕНД
Ми, журналісти, й досі не знаємо,
наскільки сильно Стоктон вводив нас в оману.
Я кореспондент CBS Sunday Morning. Якось я отримав імейл...
РЕПОРТЕР
...із запрошенням від компанії OceanGate написати статтю.
Ви зовсім не вагалися?
- Зовсім. - Ви довірливий.
Я подумав, що цей чоловік хоче публічності.
ДЕВІД ПОҐ КОРЕСПОНДЕНТ
Він не відправить кореспондента в небезпечне місце.
ДРУГИЙ СЕЗОН ЛІТО 2022 РОКУ
Ми були там улітку другого року роботи.
За літо вони робили по п'ять експедицій.
Одна дев'ятиденна подорож — це експедиція.
І так п'ять разів.
У кожній експедиції є п'ять шансів спуститися на дно до «Титаніка».
«Титан» звітує про досягнення дна на глибині 3 748 метрів.
Тобто це 25 можливостей за літо.
Загалом, за два літа вони були там лише дев'ять разів.
Мені здавалося, що в OceanGate була маніакальна культура безпеки.
У них було правило трьох.
Якщо з трьома дрібницями було щось не те, вони були не на місці чи неоптимальними,
занурення скасовували.
Нас повертають.
- Нас повертають? - Так.
Так, нас повертають.
- Щось сталося? - Так.
У них був провідний експерт із занурень до «Титаніка» — П. А. Наржоле.
Імовірно, найкращий з живих експертів.
Я багато разів питав: «Вас це не хвилює?» А він: «Ні, звісно, ні».
Я сказав: «Усе гаразд. Ніяких проблем».
Це теж мене заспокоїло.
Яка ваша функція в цій експедиції?
Я допомагаю, чим можу,
бо я трохи знаю «Титанік».
Ви багато знаєте про «Титанік».
Причетність П. А. завжди буде для нас таємницею.
Швидкість спуску розблокована.
Йому недвозначно сказали,
що він надає свою підтримку тому, що має явний і очевидний недолік.
Повільніше. Він просто перед нами.
Його відповідь завжди була однаковою.
«Я старий. У мене була неймовірна кар'єра.
Якщо я можу допомогти підвищити безпеку їхньої роботи, то це вже перемога».
Боже мій. Ось носова частина.
Ви її бачите?
Дивіться, як вона сама виринає.
Увага, «Титан» біля носа «Титаніка»
на глибині 3 741 метр.
- Гаразд. Ось так. - Ура!
Простіше простого.
Як же Стоктон досягнув такого результату?
Я ніколи цього не зрозумію.
Нам пощастило.
Я знаю, що Ілон придумав це, але удача — це суперсила номер один.
І кожен, хто щось робив в океані, цінує удачу.
Це була така тісна група людей,
які так сильно вірили в те, що вони робили,
що це майже перетворилось на культ.
«Титан» на поверхні.
З поверненням на поверхню.
Отак от!
Він повністю вірив у те, що робив, і що це спрацює.
Інакше нащо йому пілотувати більшість занурень?
Нащо запрошувати телевізійну команду знімати це?
Ваш батискаф щойно повернувся після цілого дня біля «Титаніка».
- Знову. - Знову!
Недавно нашого Девіда Пога запросили
приєднатися до дуже обраного і тісного кола людей.
Наша історія про OceanGate вийшла в етер у листопаді 2022 року.
Думаю, вона дуже вразила і зацікавила глядачів.
Стоктон був у захваті.
Він сказав: «Нам уже дзвонять».
ЧАРЛСТОН, ПІВДЕННА КАРОЛІНА
Містере Каттерсоне, ви колись занурювалися на «Титані»?
Ні.
Вам було б комфортно спускатися на «Титані» на глибину?
ТІМ КАТТЕРСОН ПІЛОТ І ТЕХНІК OCEANGATE
Ні.
Мої стосунки зі Стоктоном почали псуватися.
Коли все побудували,
він хотів, щоб я був пілотом, який керує місією до «Титаніка».
Я сказав, що не візьмуся за це.
Це точно стало для мене кінцем.
Якщо ти не можеш переконати своїх людей, які вірять у твою місію,
що твоє судно безпечне, тоді з твоєю компанією щось геть не те.
Ти прислухаєшся до зауважень? Береш їх до уваги?
Долучаєш їх до процесу створення найбезпечнішого судна, яке вони хотіли?
Чи кличеш у конференц-зал, щоб сказати про звільнення?
Дейв Локрідж — неоспіваний герой цієї історії.
Він, певно, був єдиним у компанії, хто зрозумів, наскільки все було погано.
Він відмовився поступитися своїми професійними стандартами.
Ми вирішили подати зустрічний позов проти OceanGate.
Але на відміну від OceanGate,
який подав на нас позов до цивільного суду,
що проходить за зачиненими дверима,
ми вирішили зробити це у федеральному суді, щоб він був доступним
і громадськість мала всю інформацію.
Довелося боротися з ними всім, що у нас є.
Але це коштувало нам великих грошей.
Перші сім місяців ми вкладали в це свої заощадження,
боролися з ними з власної кишені.
А судовий позов — справа не з легких,
особливо коли вас звинувачують у крадіжці, шахрайстві.
Коли ми отримали письмову відповідь, ми мали всі докази з обох сторін,
але, на жаль, розслідування тоді довелося призупинити,
бо в мене, як у слідчого, багато інших справ.
СПІВЧУТТЯ ВАМ І ВАШІЙ ДРУЖИНІ.
«Зверніть увагу, що зараз у мене 11 старших за вашу справ.
Я зв'яжуся з вами, якщо знадобиться. Дякую за терпіння».
Ми з дружиною вирішили, що це... не скажу, що безглуздо,
але це йшло в нікуди й завдавало нам ще більшого болю.
І це важко.
Тож ми з Керол вирішили відступитися.
У нас закінчувалися гроші,
а також сили.
Ми закінчили. Ми вигоріли.
Влада не хотіла нам допомогти. Нам довелося відступитися. І все.
OceanGate дихав йому в спину.
Тож він відкликав свою скаргу.
А потім ця справа зникла?
Так.
Д-ре Россе, в експедиції 2022 року
ви були там упродовж усього часу? Усі п'ять місій?
Д-Р СТІВЕН РОСС НАЧАЛЬНИК НАУКОВОГО ВІДДІЛУ
Ні, я був лише на четвертій та п'ятій місіях.
Ви були на борту під час 80-го занурення?
Так.
Ми знаємо, що вуглецеве волокно почало інакше поводитися на глибині
на основі інциденту, що стався під час 80-го занурення.
Ми підіймалися, і я не пам'ятаю глибини.
Гадаю, ми були близько до поверхні,
але ще під водою.
І почувся...
АЛЬФРЕД ГАҐЕН СПЕЦІАЛІСТ МІСІЇ, 80-ТЕ ЗАНУРЕННЯ
...просто сильний удар чи тріск.
Під час четвертої місії Скотт був пілотом. Він почув гучний удар.
- Не дуже приємний звук. - Так.
Але на поверхні — Тім і П. А. це підтвердять —
майже кожний батискаф в якийсь момент видає якийсь звук.
Судно все ще могло здійснювати додаткові занурення після цієї події,
але після 80-го занурення дані суттєво змінилися.
Тут система моніторингу була б дуже корисною.
ЗАНУРЕННЯ 81 ЗАНУРЕННЯ 80
ЗАНУРЕННЯ 82
Вона показує, що ламається все більше волокон.
Це мало слугувати попередженням.
Вони знехтували єдиною системою, яка була для них життєво важливою.
На мою думку, це явний доказ того, що врешті-решт призвело до аварії.
Ми хотіли повернути батискаф
хоча б до Еверетту,
витягнути вставку і просто подивитись на внутрішню частину корпусу,
перевірити, чи немає тріщин.
І дуже засмутило,
що його просто залишили на причалі в Сент-Джонсі.
Я сказав Стоктону: «Не роби цього.
Коли ми його побудуємо, його не можна буде залишати при мінусовій температурі».
Якщо туди потрапила вода, а надворі мороз, та вода розширюється і розриває волокна.
Це було абсолютно точно —
цей батискаф не мав замерзати. Дуже важливо не допускати потрапляння води.
Ми не могли над ним працювати чи оглядати його,
і нам сказали, що це питання витрат.
Що вартість транспортування назад була непомірною.
У них було мало грошей, тому ми не могли цього зробити.
Приблизно тоді я й пішов.
Деякі з цих проблем мене дуже розчарували,
і я вирішив піти з компанії.
До третього сезону було ясно,
що OceanGate покинуло багато інженерів.
Схоже, OceanGate все влаштовувало після того, як судно потрапило на глибину,
бо в них є перевірена концепція, яка продовжуватиме працювати.
Наступне глибоке занурення «Титана» буде останнім.
ОСТАННІЙ СЕЗОН ВЕСНА 2023 РОКУ
ІНФЛЮЕНСЕР
Гаразд, ходімо. Буду природним, повернуся і підготую свої тези пізніше.
- Хочеш, я дещо тобі покажу? - Так. Гаразд.
Я вперше сяду в батискаф. Так хвилююся.
Ми підійдемо, оглянемо його,
а тоді побачимо, у що ми влізли на наступні кілька днів. Ходімо.
Мене звати Джейк Колер. Я ютубер.
«Скуба Джейк» — моє прізвисько.
Здоров. Вітаю на моєму каналі. Якщо ви новачок, я Джейк, шукач скарбів. Нині ми...
Що такого в «Титаніку»?
Мене завжди цікавила ця історія.
Я навіть дивився в інтернеті відео з того місця.
Для мене найстрашнішим фільмом у дитинстві був «Титанік».
Було дивно — коло замкнулося, і я вирішив глянути на нього вже дорослим.
Я сам вийшов на OceanGate.
Ось він. Це «Титан». Той батискаф. Іди подивися.
Ти казав про цю частину, що естетично...
Так, це скловолокно. Передня частина відкрита.
Здається, наче ми полетимо на ньому.
Полетимо.
Ага!
Жартую.
Чи знали ви тієї весни, що їхнє занурення не було успішним?
Коли вперше потрапив у Ньюфаундленд, я дізнався,
що перші місії були невдалими.
Просто погода була така погана.
Ми провели там кілька днів. У мене була морська хвороба.
Господи!
Ти цілий?
Ми виходили. Було дуже вітряно. Хвилі були великі.
Чесно, я був готовий їхати додому. Але ж ми не просто так приїхали.
Після дев'яти днів у морі OceanGate скасував усі занурення до «Титаніка»
через погодні умови.
По дорозі до Сент-Джонса Стоктон вирішив занурити «Титан»
біля краю Великої Ньюфаундлендської банки.
Усе, ми це зробимо.
Готовий. Он твій батискаф.
Ні...
Я не знав, що там такий холод.
Я заліз туди.
Це було дуже дивно, бо до цього я не бував усередині.
Один полетів.
Нічого. Це просто болт, а їх багато.
Гаразд, люди.
Стоктон. До занурення готові.
Так, ми зануримось.
Господи!
Гляньте на це. Ми занурюємося.
Що він каже?
Він каже: «Ви замкнені».
«Можна замкнути?»
Мабуть, нас піднімуть.
Так, бо в нас давно немає зв'язку.
Ми мали занурюватися, але насунувся туман,
тому занурення скасували.
Цікаво, що там сталося. Певен, там невесело.
Якось дивно це зараз казати, але я був трохи розчарований.
Це все зайняло десь кілька годин,
але я пам'ятаю, що в мене задубіли ноги.
Поверхне.
Усередині конденсат формувався у краплі.
А потім кран тримав купол після того,
як всі загинули,
і я згадав, що мої ноги були на тому куполі кілька днів до цього.
І я думаю: «Бляха, а якби це був я?»
Це трохи... важко.
Історія не зовсім... вона не про мене.
Але мені просту дуже шкода інших.
Так, це важко.
Багато думок «що якби», але так жити не можна.
У 2023 році OceanGate зробив чотири попередні спроби занурення,
і завжди заважали або погода, або технічні труднощі.
Під час першого занурення останньої експедиції,
десь півтори години після занурення,
раптово перервалися зв'язок і стеження.
Через 16 хвилин після того, як зв'язок із «Титаном» обірвався,
підводного записувального пристрою за 1 450 км від «Титаніка»
досяг несподіваний звук.
Коли я розмовляв з людьми, коли батискаф ще не знайшли,
певні люди розповідали мені, що вони пішли через Стоктона.
Один працівник розповів, що мав два телефони через Стоктона.
Щоб Стоктон не знав телефон...
А ще один не відкривався мені до того,
поки ми не почули, що Стоктон загинув.
Саме в той момент
я вірив, що існує реальна історія про причину аварії.
Це майбутнє компанії.
Це шлях, яким я вирішив піти.
Я не хочу помирати.
У мене гарна онука. Я буду поруч.
Справжня помилка не в тому,
що щось не класифіковано, чи тому, що ми не дотримувалися правил.
Помилка не в цьому.
Стоктон ототожнював себе з OceanGate.
Він це робить.
Це він долає бар'єри, щоб відкрити океани для людства.
Якщо ви критикуєте якийсь аспект цієї операції, ви критикуєте його особисто.
Головне, якщо щось піде не так у батискафі,
підтримка з поверхні...
Усі кажуть: «Є лише дружина Стоктона.
Ти перед нею відповідатимеш». Дурня.
Розгрібають наслідки ті, хто залишився.
Вони відповідають слідчим.
OceanGate кінець.
Це сталося через культуру.
Культура вбила людей. Сто відсотків.
ГЕМІШ ГАРДІНҐ
Чи отримували ви якісь новини чи повідомлення
від OceanGate після вибуху?
ШАХЗАДА ДАВУД СУЛЕМАН ДАВУД
Ні, OceanGate, навпаки, мовчав.
ПОЛЬ-АНРІ НАРЖОЛЕ
Не було навіть короткого повідомлення з «Співчуваємо, що ваш тато загинув».
А тепер про новий позов сім'ї дослідника «Титаніка»,
який загинув під час вибуху батискафа того року.
У позові про протиправну смерть вимагають 50 млн доларів
і стверджують, що люди на борту були налякані, коли зрозуміли, що коїться.
Він хотів слави.
Перш за все. Для підживлення свого его.
Ось чого він хотів.
І він її отримав.
СТОКТОН РАШ
Я не хочу помирати. І я не помру.
Може так статися, що ми зазнаємо невдачі.
Я можу знайти 50 причин, щоб відкликати проєкт і прогоріти як компанія.
Я не помру. Під моїм контролем ніхто не помре. Крапка.
ТИТАН
Станом на червень 2025 року
слідча комісія Берегової охорони США ще не оприлюднила остаточний звіт.
Берегова охорона США — один із кількох органів, які розслідують цей інцидент.
Кримінальних звинувачень
у зв'язку з вибухом «Титана»
і загибеллю п'яти осіб не висунуто.
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова