TAI IŠGALVOTAS KŪRINYS.
BET KOKIE SUTAPIMAI SU TIKRAIS ŽMONĖMIS, GYVAIS AR MIRUSIAIS,
TIKRAIS ĮVYKIAIS AR VIETOMIS YRA VISIŠKAI ATSITIKTINIAI.
LINKIU PASVEIKTI
Orna…
Ji nėra mirusi. Jis meluoja.
Ji ne mirusi. Jis ją laiko savo namuose.
Jis niekam neleidžia jos pamatyti.
Ar ne, tėti?
Stokis.
Patikrinai laiką?
Taip, viskas gerai.
Oro uostas ten.
Po valandos yra skrydis į Izraelį.
- Jus įleis į lėktuvą. - Palaukit.
Roma sakė, kad ji jo tėvo namuose.
Jis sakė, kad Gali gyva.
Orna, einam.
Jūsų lėktuvas tuoj išskris.
Palaukit. Tik pasakykit, ką ji iš jo pavogė, ir aš tai atgausiu.
Eime, kvaiša tu!
Aš tai atgausiu!
Palaukit, prašau.
Ne, palaukit.
Palaukit!
Palaukit, neišvažiuokit.
- Ji mano dukra, negaliu jūsų išleisti. - Pasitrauk!
- Ne! Prašau. - Orna!
- Pasitrauk. - Ne.
Negaliu leisti jums išvažiuoti.
Ne! Palaukit!
Palaukit, tik…
Nevažiuokit. Palaukit.
Tik minutėlę. Prašau.
Kad ir ką ji iš jo pavogė, pažadu, sugrąžinsiu.
Aš jos motina. Aš ją pažįstu.
Aš tai surasiu.
Prašau.
Antonai.
Duok man minutėlę. Stebėk kitą.
Buvo keturi pasai.
Jis paklausė manęs būtent apie šį vyrą.
Kodėl apie jį?
Ar tas vyras turi tai, ko jis nori?
Taip.
Bet tu jo nerasi.
Kodėl? Iš kur žinai?
Nes mes neradome.
Mes ten jau nusiuntėme žmones,
profesionalus, ir jiems nepavyko jo rasti.
Mumbajus dabar yra labai pavojinga vieta.
Antra vertus, tavo pusėje Izraelio žvalgyba.
Tiesiog nepamiršk, kad šie žmonės negarsėja ištikimybe.
Jei ką nors sužinosi, paskambink man.
O tada nuvešime tave pas tavo dukrą.
Antonai!
IGNACAS VOJTEKAS
Jo tikrasis vardas – Efraimas Goldšteinas.
Efis, žinau.
Policija čia, Indijoje, taip pat jo ieškojo.
Byloje yra vienas pranešimas,
keleivis atpažino jį autobuse, važiuojančiame į oro uostą.
Sužeistą, bet gyvą.
Policija tuo pasidomėjo, bet nieko nerado.
- Po to – jokių pranešimų. - Maniau, jis miręs,
nes jo draugas Izraelyje nusiuntė jam pinigų,
bet jis neatėjo jų pasiimti.
Tarkime taip, jei jis nemiręs, čia nebloga vieta pradėti.
Jūs ne iš policijos, tiesa?
- Ne. - Tai iš kur žinote mano adresą?
Pamanėme, gal galėsite mums padėti.
- Jūs rusės? - Ne. Iš Izraelio.
Kokia valiuta atsiskaito Izraelyje?
Nieko gėdingo ką nors gauti mainais.
Sakykite, kuo galiu padėti?
Turime draugą, kuris keliauja po Indiją vienas,
ir jis truputį pasimetęs.
Jam ne visiškai viskas gerai.
Žinome, kad jam kažkas čia persiuntė pinigų,
o persiuntimą atliko jūsų vardu.
LALI BATAJA
Pamanėme, gal jūs jam padėjote, gal ką nors jam pardavėte,
o gal tiesiog… Gal net žinote, kur jis.
Palaukit.
Palaukit, parodysiu.
Čia jis.
Šis vyras nėra jūsų draugas.
- Šiaip ar taip, nesu jo sutikusi. - Kaip suprasti?
Kaip suprasti?
Kažkas per klaidą atsiuntė pinigus.
Užrašė „Lali Bataja“ su „j“. Tai mano vardas.
Turbūt norėjo parašyti „Lali Batahja“, su „h“.
Žmonių su šia pavarde čia pilna.
Kaip musių šiukšlyne.
Žodžiu, šio vyro nepažįstu.
Net nežinojau apie pinigus, kol jūs ir kiti neatėjo jo ieškoti.
Palaukit. Jau buvo atėję kiti paklausinėti?
Taip.
Du rusai, vienas amerikietis, dabar izraelietės.
Šis vyras turi daug draugų.
Žodžiu, visiems jiems pasakiau tą patį, ką ir jums.
Ne ten pataikėte.
Jei būčiau žinojusi, kad manęs laukia 3 000 eurų,
būčiau šokio žingsneliu nulėkusi į banką.
Gal jis jūsų vyro draugas. Kas…
Mano vyras neturi tam laiko.
Jis vargiai turi laiko mums.
Atsiprašau.
Mano vyresnėlis grįžta iš mokyklos.
Jis turi pavalgyti prieš eidamas į darbą.
Prašau.
Išeikite.
Bet kodėl kažkas užrašė jūsų pavardę, su „j“?
Tai keista klaida.
Ponia.
Jei nebūtų keista, nebūtų klaida, ar ne?
Eime.
Turiu labai blogą nuojautą.
O kas neturi?
Tai koks konkrečiai mūsų planas?
Surandame Efį,
paimame, ką jis pavogė, išlaisviname Gali,
mūsų gyvenimas tęsiasi,
globalinis atšilimas, maisto grandinės žlugimas, apokalipsė, pabaiga.
Gerai, bet sakau…
Spėju, tu čia ne iš geros širdies.
- Aš čia ir iš geros širdies. - Gerai, bet…
ar negali pasakyti, kas tai?
Ką, pasak jų, pavogė Gali?
Kad ir kas tai bebūtų, dėl to tu čia, ar ne?
Tokia tavo užduotis, surasti tai ir parvežti namo.
Ne. Greičiau jau taip: tave reikia pavėžėti, man reikia pinigų.
Ką?
Abi išlošiame. Surandame tai, ką reikia surasti, kartu,
tu tai nuveži į Rusiją, susigrąžini savo užknisančią dukrą,
o paskui aš pranešu Izraeliui, kur tas dalykas.
Kai bus adresas, tuo užsiims profesionalai.
Nesijaudink.
- Rita? - Taip.
- Labas. - Labas.
- Labas, aš Semas. - Labas. Malonu susipažinti.
Dovanėlė nuo Stefano.
Ačiū.
- Jis siunčia linkėjimus. - Kas tas Stefanas?
Užsičiaupk, kvaiša tu.
- Gal atsisėskime prie to stalo? - Gerai.
Eime.
- Eime. - Ateikit.
Esi sužeistas, tavęs ieško.
Tau reikia dviejų dalykų.
Reikia paso, kad išsinešdintum velniop iš čia,
ir reikia gydytojo, kad nemirtum.
Tam, kad gautum tuos du dalykus, tau prireiks kieno nors pagalbos.
Kažkas pervedė jam pinigų, bet tai aklavietė.
Niekas jų nepaėmė.
Be to, jis sužeistas.
Taip, su sužeidimu susitvarkyti nesunku.
Bet truputį sunkiau surasti gydytoją.
Nėra daug gydytojų, kurie užsiimtų tokiais dalykais čia, Mumbajuje.
Jei jis tikrai sužeistas, tikėtina, kad kreipėsi į šį gydytoją.
Dar kartą papasakokit apie autobusą.
Policija paskelbė jo apibūdinimą, kažkas paskambino.
Mumbajuje yra apie 15 000 autobusų,
bet tas, kuriame jį pastebėjo, važiavo į oro uostą.
Praėjo trys mėnesiai, niekas net neįsivaizduoja, kur tas tipas.
Palaukit.
Bandot pasakyti, kad tai nutiko prieš tris mėnesius?
Vadinasi, tai susiję su varnu?
Kas tas varnas?
- Nesvarbu. - Raketų valdymo sistema.
- Ką? - Apie tai ir kalbame, tiesa?
Apie pagrobimą.
„Pagrobimą“? Kokį pagrobimą?
Prieš tris mėnesius keturi ginkluoti vyrai pagrobė inžinierių
iš viešbučio Mumbajuje,
o paskui jį nužudė.
O paskui kiti vyrai bandė nužudyti juos.
Ką, nieko apie tai negirdėjot?
Čia apie tai rašė visur.
Ačiū, Semai. Grįžkime prie temos.
Tiesiog jis taip pat buvo izraelietis, tas inžinierius.
Nors jo sukurtas prietaisas… Ginklas, raketų valdiklis, nesvarbu…
iš esmės yra prototipas, pavogtas iš jūsiškių.
To ir reikėjo visiems tiems vyrams.
O dabar inžinierius negyvas, ir niekas nežino, kur dingo prietaisas.
Jau tris mėnesius žmonės plūsta į Indiją,
lipa vieni kitiems per galvas, kad tik jį gautų.
Daugybė žmonių dingsta,
daugybė kitų žmonių ieško tų, kurie dingo.
Tau viskas gerai?
Taip, man viskas gerai.
Taigi, tas tipas, kurio ieškote – turite jo nuotrauką ar panašiai?
Parodyk jam.
VOJTEKAS IGNACAS
Jėga.
Aš greitai nusičiurkšiu.
Jei ateis padavėja, užsakykit dar alaus ar panašiai.
Tai daiktas – Izraelio.
Dėl to tu čia?
Gal bent jau pasakysi, kas tas Stefanas?
Ne.
- Pasakysi, kas pakete? - Ne.
Puiku.
PAGROBIMAS VIEŠBUTIS MUMBAJUS IŠPUOLIS
7 NUŽUDYTI, 8 SUŽEISTI PER SUSIŠAUDYMĄ VIEŠBUTYJE
Netikėtas išpuolis.
Šaudynės įsismarkavo apie 10.00 valandą, truko kone pusvalandį…
Ne!
Taip.
Ne.
Mumbajuje, taip.
Gerai?
Mūsų draugas nuėjo ne į tualetą.
Ką?
Prieš sekundėlę mačiau jį, kalbantį telefonu tualete.
Ten yra langas, iš ten matosi.
Gerai, tualete truputį pagalvojau.
Manau, padėsiu jums surasti jūsų vyruką.
O dabar gal viską smulkiai išsiaiškinkime.
- Einam. - Gerai?
- Kur? - Mums metas.
Rita, tau viskas gerai?
- Nežinau, kas… - Orna.
- Bet jis sakė, kad gali padėti. - Kodėl, kas negerai?
Jis niekaip tau nepadės.
- Po galais, moterie! - Einam, dabar.
Ką čia išdarinėji, blemba?
Ramiai. Išeiname ramiai. Dvi turistės, ieškančios, kur pavalgyti.
Sėsk į taksi.
Ne, aš valgau.
- Viskas gerai. Skanaus. - Ne.
Atsiprašau, damos, man pertrauka.
Prašau išeiti.
Čia pavojinga vieta su pavojingais žmonėmis.
Jei jie pamanys, kad žinai tai, ko nežino jie,
nedvejodami tave pašalins. Supranti?
Atleisk, nežinojau, kad taviškis ketina mus išduoti.
Nagi. Einame pas mūsų gydytoją.
- Rita? - Taip.
Vėluoji.
Neturiu daug laiko, šiandien sūnaus gimtadienis.
Atsiprašau, ilgai negaišinsim. Smagaus gimtadienio.
Kuri iš jūsų sužeista?
Atrodot sveikos.
Mes sveikos.
- Kas čia vyksta? - Mums tik reikia konsultacijos.
Užduosim kelis klausimus, sumokėsim, kiek prašot.
Nežinau, kas jums davė mano numerį, bet jis suklydo.
Jei sergate, turėtumėt kreiptis į ligoninę.
Ne, prašau. Mes ieškome draugo. Tik vienas klausimas.
Atsiprašau, turite išeiti.
- Kiek jam metų? - Kam?
Jūsų sūnui. Sakėte, jo gimtadienis.
Devyneri.
Visai kaip mano sūneliui.
Jis turbūt nemiega, laukia manęs.
Prašau, tik vienas trumpas klausimas, ir galėsite grįžti namo pas šeimą.
Prašau.
Gerai. Koks tas klausimas?
Mes ieškome draugo.
Žinome, kad jis buvo sužeistas, gal jūs…
Gyvenime nesu jo matęs.
Kada jis čia lankėsi?
Sakiau, aš jo nepažįstu.
Čia tas klausimas? Tada eime.
Prašau, man tai labai svarbu.
- Labai. Prašau. - Ne.
Eime. Pamirškit pinigus.
Kas čia? Iš kur gavai ginklą?
Tylėk. Sėsk. Ten.
Prašau. Aš turiu vaikų.
Rita… Nemanau, kad mums to reikia.
Kuo daugiau mane pertraukinėsi, tuo ilgiau užtruks.
Papasakok man apie šį vyrą. Kada jis čia buvo?
Tu jį gydei?
Pasakyk, kas nutiko.
Jis vadavosi mirtimi.
Skeveldros išplėšta žaizda kairiajame klube, kelių dienų senumo.
Norėjau operuoti su narkoze, bet jis atsisakė.
Jis turėjo lagaminą, bijojo, kad kas nors jį pavogs.
Todėl neturėjau pasirinkimo.
Jis visos operacijos metu taikėsi į mane ginklu.
- Su juo buvo dar kas nors? - Ne.
Sakei, kad jis vadavosi mirtimi. Kažkas turėjo jam padėti.
Atvežti jį čia, vėliau paimti.
Žiūrėkit, nežinau, kur jis išėjo.
Nežinau, kur jis.
Jei norit pinigų…
Tai tereikia pasakyti, kas jam padėjo.
Jis sakė, kad jei ką nors pasakysiu, išžudys mano šeimą, ir aš juo tikiu.
Aš taip pat galiu nuskriausti tavo šeimą.
- Rita, gana, nereikia. - Sakiau tau užsičiaupti.
- Prašau, nereikia. - Papasakok apie tą vyrą.
Pamiršk, tiek to. Nereikia…
Ką tu darai? Iš proto išsikraustei?
Paleisk mane, kvaiša tu. Tau visai pasimaišė?
Blemba!
Viena, jei rizikuoji savo galva,
bet nestok man skersai kelio.
- Maniau, tu čia, kad man padėtum. - Taip.
Bet tam turiu pasirūpinti, kad abi iš čia ištrūktume sveikos.
Kiekviena papildoma minutė, praleista čia dėl šitų nesąmonių,
- padidina tikimybę… - Tai ne nesąmonės.
Nežiūrėk į mane šitaip.
Yra dalykai, kurių nedaryčiau,
dalykai, kurių Gali nenorėtų, kad būtų daromi jos vardu.
Tikrai?
Taip. Kas čia per išraiška?
Širdele, tavo dukra pirma taip pasielgtų.
Visiškai netiesa.
Nelipate?
Ačiū, važiuosime kitu.
Gerai.
Prašom.
Negaliu patikėti, kad ji norėjo viso šito.
Kažkas pakrypo ne taip. Kažkas komplikavosi.
Komplikavosi?
Tavo dukra kariuomenėje dirbo darbą, suteikusį jai beprotišką galią.
Kai išėjo iš kariuomenės, kažkas jai pasiūlė sandorį,
dar daugiau galios ir daug daugiau pinigų.
Ji turėjo du pasirinkimus: būti niekuo arba susižerti pinigus į kišenę.
Nėra jokių komplikacijų.
Viskas labai paprasta.
Tas daiktas, kurį ji pasiūlė Michailui, žinai, kas tai?
Jis sakė, kad kažkaip susiję su raketomis.
Ginklas.
Ji pavogė ne bombą, kuri garsiai driokstelėjusi nušluotų miestą.
Tai chirurgo skalpelis.
Vieną banką. Vieną ligoninę. Vieną elektrinę.
Kol pasaulis tyliai sugrius iš vidaus.
Ji pardavė ne ginklą, ji pardavė chaosą.
Štai kokia tavo dukra.
Ir jei ji šįvakar būtų čia,
nebūtų jokių ginčų dėl to, kaip pasielgti su tuo daktaru.
Turiu paskambinti. Susitikime čia 7.00 val. ryto.
Ir lik savo kambaryje. Niekur neklaidžiok.
Atsiprašau, jūsų kambaryje veikia oro kondicionierius?
Ne.
Ne, generatorius čia išjungiamas 2.00 valandą.
Tikrai?
Nežinau, kodėl jie taip daro.
Kodėl 2.00 valandą?
Kodėl išvis jį išjungia?
Gerai.
Gerai, labos nakties.
Labanakt.
Jums viskas gerai?
- Reikia pagalbos ar panašiai? - Ne.
- Tikrai? - Taip.
Taip, tikrai reikia pagalbos. Ačiū.
Nebegalite įeiti į kambarį?
Šita kortelė, ji dabar nebeveikia.
Prieš tai veikė, ir aš žinau, kad vėliau vėl veiks.
Taigi, bent jau susiaurinau savo problemą iki šios akimirkos.
Gera pradžia.
Tikrai, ar ne?
Aš net nusileidau į registratūrą.
Ten nieko nėra.
Bandėte paskambinti viešbučio numeriu?
Kas?
Tai puiki mintis.
Galit nedėkoti.
Jūsų telefonas?
- Jis kambaryje. - Užrakintame kambaryje?
Tame pačiame.
Tam yra sprendimas, taigi…
Jūs… žydė, ar ne?
Atsiprašau, maniau, girdėjau jus kalbant hebrajų kalba su drauge prie lifto.
Taip.
Taigi, kaip žydei,
koks jausmas turėti milžinišką sumautą svastiką virš galvos?
Ar tai ne indiškas simbolis?
Nes pamenu, kelis kartus jį mačiau su dukra
- pietuose ir… - Tiesa.
Klausykit, jie neatsiliepia.
- Paskambinkim po penkių minučių, gerai? - Žinoma.
Atsiprašau, tai kas čia per istorija?
Tai senoviškas induizmo simbolis, ar ne?
Tai svastika…
Sanskrito kalba ji reiškia sėkmę, gerovę.
Hitleris ją paėmė, pavertė 45 laipsnių kampu, uždėjo ant nacių vėliavos
ir dabar turite taiką, meilę ir mirtį visiems žydams.
Taika ir meilė.
Mirtis visiems žydams.
Žiauriai keista, ar ne?
Vienas dalykas gali būti dviem skirtingais dalykais 180 laipsnių skirtumu.
Keturiasdešimt penkių.
Laipsnių, sakėt. Keturiasdešimt penkių.
Klausykit, aš… jaučiu, kad trukdau,
- jums nereikia pamiegoti ar panašiai? - Ne. Negaliu užmigti.
- Tikrai? - Viskas gerai. Taip.
Bandžiau. Man neveikia.
Norit…
Taigi, jūsų dukra, ji…
ji čia, šitame viešbutyje?
Ne…
Ne, tai…
Mes buvome kartu… kitoje kelionėje.
Aš čia antrą kartą, taip.
Gerai. Tai ką veikiate šįkart?
Aš padedu…
ieškoti dukros draugo, kuris dingo.
Taip. Ką jūs čia veikiate?
Nežinau.
Man buvo sunku namie. Šefilde, Anglijoje…
Mano žmona, ji pernai mirė,
ji labai ilgai sirgo, taigi…
Kai…
Kai ji mirė, truputį palengvėjo.
Žinau, skamba siaubingai, kai taip pasakau.
Ne.
Jaučiau kaltę, kad taip jaučiuosi,
ta perdėta graužatis buvo visai nesveika.
Taip.
Taip, man tik reikėjo ramybės.
Dėl savęs, tiesą sakant.
- Atsiprašau, aš tik… Nemanau, kad aš… - Aš…
Tik noriu, kad žinotum, jog nesiruošiau
suvilioti tavęs savo liūdna istorija.
Nenorėk, kad pradėčiau pasakoti liūdnas istorijas.
Žinai, aš… tikiuosi, kad rasi savo dukrą.
Ne, viskas gerai.
- Ne, aš atsi… - Žinai, ką, viskas gerai.
- Atsiprašau. Ne, aš… - Viskas gerai.
- Aš tik… - Ar ką ne taip pasakiau?
Leisk man minutėlei nueiti į tualetą,
- aš tik… - Ar…
Dukters draugas.
Ieškai dukters draugo, ar ne?
Truputį tave išgąsdinau, atleisk.
Truputį, ar ne?
Viskas gerai.
Viskas tvarkoje.
Atsipalaiduok.
Gerai?
Rita!
Kas nors gali man padėti?
Pone, padėkit!
Atsiprašau, galit man padėti?
Čia kas nors yra?
Čia nieko nėra.
Tikrai?
Taip.
Eikš.
Ramiai.
Ačiū.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Ačiū.
Kai Gali buvo…
ketveri, penkeri,
jos darželyje buvo toks trenktas vaikas.
Tikras psichopatas.
Gąsdindavo ją, sudraskydavo jos lėlę.
Kol vieną dieną taip stipriai nustūmė ją nuo sūpynių,
kad ji susilaužė ranką.
Vargšelė. Ir dar vasarą.
O tada aš… pati buvau dar vaikas.
„Vaikas“. Buvau tokia, kaip dabar Gali.
Nuėjau pas auklėtoją.
Jau buvau sugalvojusi, kaip jai pagrasinsiu,
kad jei neišmes to vaiko, aš ją apskųsiu.
Bet ji man pasakė…
kad vargšelio mama guli ligoninėje.
Ir, iš esmės, esu baisus žmogus,
kad išvis drįstu ką nors sakyti.
Ir nežinau, kodėl,
gal dėl to, kad niekas niekada manęs negynė,
tiesiog sugniužau.
Net nežinojau, kaip toliau elgtis. Mane tai trikdė, taigi…
Tiesiog numojau į tai ranka.
Išrėžiau Gali kalbą,
kokia ji „protinga mergaitė“, nupirkau jai naują lėlę.
O iš esmės laukiau, kol viskas išsispręs savaime.
Ir kai prisimenu, nutiko tūkstantis tokių istorijų.
Tūkstantis.
Tai ką aš suprantu?
Gal, jei palikau Gali tik vieną pasirinkimą – būti auka,
gal aš kalta dėl to, kad ji virto bandite.
Graži istorija, labai jaudinanti.
Pyksti ant manęs dėl to, kas nutiko šįvakar?
Tai nesusiję su tema.
- Tai apie ką mes kalbame? - Kalbame apie tai,
ir aš tyčia tai sušvelninu,
ar esi naiviausia moteris šiame pasaulyje, ar kvailiausia?
- Šiaip ar taip, gyveni fantazijoje. - Gerai.
Paaiškink.
Papasakoji man liūdną istoriją, kaip auklėtoja užstojo peštuką.
Jis serga, jo šeima serga, vargšelis.
Bet, galų gale, puikiai žinai, kas jis per paukštis.
Tik kažkoks šikniukas, sulaužęs tavo dukrai ranką.
Gerai.
Gerai, tai ką tu iškart padarai?
Pasielgi lygiai taip pat, kaip auklėtoja.
Surandi Gali tūkstantį pateisinimų.
„Per mane. Ji nekalta. Vargšelė.“
Nesvarbu, ar ji nesuprato, į ką veliasi,
ir nesvarbu, kad šito nenorėjo…
nes, galų gale, tiek tu, tiek aš puikiai žinome,
kas ji tokia.
Tai ne tas pats. Tai kitas atvejis.
Kuo skiriasi?
Nes ji mano dukra.
VALYMO ĮMONĖ „ŠVARŪS RATAI“
O Dieve…
Jei tau sunku, palauk lauke.
Mano sūnus rado jį oro uoste, autobuse, kurį valė.
Jis buvo sužeistas.
Kažkas jį pašovė.
Ir jis nenorėjo važiuoti į ligoninę.
Todėl nežinojo, ko griebtis.
Iškart jam pasakiau.
Pasakiau: „Skambink į policiją.“
Bet paskui izraelietis pasiūlė jam pinigų,
tūkstantį dolerių grynaisiais.
Ir jis sakė, kad jei jam padėsim, gausim daugiau pinigų,
todėl atsivežėm jį čia.
O paskui?
Mes jam padėjome.
Mano brolis pažįsta vieną vyrą.
Jis užsiima tokiais reikalais.
Jis mus suvedė su gydytoju čia, Mumbajuje,
taip pat parūpino jam naują pasą.
Bet tam jam reikėjo daug daugiau pinigų.
Kodėl jis nepaėmė jam siųstų pinigų?
Tik, prašau, neatimkit jo duotų pinigų. Prašau…
Pamiršk pinigus.
- Tegul pasiima juos ir išeina! - Mums reikia tų pinigų…
Pinigai man nerūpi.
Tik noriu žinoti, kur jis.
Mes tikrai jam nieko nepadarėm.
Jis tik labai prastai pasijuto.
Labai prastai.
Manau, į žaizdą įsimetė infekcija.
Jis nesutiko važiuoti į ligoninę.
Aš nenorėjau kreiptis į policiją.
Mes nenorėjome pakliūti į bėdą.
Kur jis dabar?
Čia?
Čia.
Mums tik reikia šiąnakt čia pernakvoti.
Rytoj išvyksime.
Niekam nieko nepasakosime.
- Klausau. - Čia Rita.
Labas. Sekundėlę, sujungsiu.
Ką ten veiki, Olga?
Vera?
Mila?
Polina?
Labas, Polina. Labas vakaras.
- Kas ta Polina? - Niekas.
Klausyk, noriu, kad pradėtumėte galvoti, ką man padovanosite atostogoms.
Man reikia atostogų. Kur nors, kur gražu ir šilta.
Gal Maljorkoje.
Rimtai? Puiki naujiena.
Užsakysi man vietą pirmame skrydyje į Tel Avivą?
Šįvakar yra skrydis. Tu saugioje vietoje?
Taip. Aš tobuloje vietoje.
Puiku. Persiunčiu el. paštu.
Polina, ką šįvakar veikiate?
Polina…
Saugu, laisvai.
Mus įsodins į lėktuvą į Maskvą ryt vidurdienį.
- Iš kurio oro uosto? - Čatrapačio.
Tai anksčiausias skrydis, kurį gali pasiūlyti. Pamiegok.
Orna?
Alio?
Taip, aš…
Atsiprašau, kad taip skambinu, aš…
Ar kas nutiko?
Ten turbūt vidurys nakties.
Viskas gerai, viskas gerai, kur tu?
Tau viskas gerai?
Ne, nelabai.
Aš tavimi žaviuosi, žinai?
Tu kaip filmo veikėja, kaip Bembis.
Gyveni kažkokiame stebuklingame miške,
o mes, likusieji, murkdomės čia iki kaklo purve.
Vis tiek… neblogai padirbėjai.
Sakyk, vaikystėje,
kuo manei, kad tapsiu?
Nežinau. Aš apie tai negalvojau.
Bet būna žmonių, kai tiesiog žinai, ar ne?
Pavyzdžiui…
gali uoste užuosti,
kad jie – antraplaniai.
Ne tie, kurie sprendžia, kur keliauti.
Ne, Orna, tu ne tokia.
Niekad tokia nebuvai.
Aš ištroškau. Nori vandens?
Taip, prašyčiau.
Šiaip jau, manau, kad visada buvau tokia.
Su Beniu, su nėštumu.
Su Gali…
Ir su tavimi.
Man tu ne tokia.
Dabar – tikrai ne.
Manau, tik dabar pasiekiau tašką, kai jaučiuosi pasirengusi motinystei.
O mano dukrai jau 23-eji.
Kas čia per nesąmonė?
Žiūrėk…
Tai ne nesąmonė.
Bet geriau vėliau, nei niekada, ar ne?
Prašau.
Ačiū.
Roni, ar tu… ar viskas gerai? Man truputį neramu.
Ką? Ne, taip, man…
man viskas gerai.
Ačiū, Dori. Tu man padėjai.
Orna?
Orna!
Kur ji?
Mano draugė, kur ji?
Ji liepė jūsų nežadinti. Sakė, kad prastai jaučiatės.
Ji išėjo?
Taip. Prieš kelias valandas.
- Klausau. - Čia Rita.
Sekundėlę, jungiu.
- Klausau. Ar tu ne lėktuve? - Mane užlaikė.
Man reikia skrydžio į Maskvą. Skubiai.
Į Maskvą? Turi paketą?
Man reikia lėktuvo bilieto.
Gerai.
Su izraelietišku pasu?
Rita?
IZRAELIO VALSTYBĖ
IŠVYKIMAI
ČATRAPAČIO ŠIVADŽIO TARPTAUTINIS ORO UOSTAS
TERMINALAS A – TERMINALAS B
Išvertė Sandra Siaurodinė