ŠIS IR DAIĻDARBS.
JEBKĀDA LĪDZĪBA AR ĪSTĀM PERSONĀM, DZĪVĀM VAI MIRUŠĀM,
ĪSTIEM NOTIKUMIEM VAI VIETĀM IR TIKAI SAKRITĪBA.
VESEĻOJIES
Orna…
Viņa nav mirusi. Viņš melo.
Viņa nav mirusi. Viņš tur viņu savā mājā.
Neļauj nevienam viņu satikt.
Vai ne, tēt?
Celies augšā!
Laiku pārbaudīji?
Jā. Viss kārtībā.
Lidosta ir uz to pusi.
Pēc stundas ir reiss uz Izraēlu.
- Jums ļaus tajā iekāpt. - Pagaidiet!
Roma teica - viņa esot viņa tēva mājā.
Viņš teica, ka Gali ir dzīva.
Orna, nāc!
Jums jāsteidzas.
Pagaidiet! Pasakiet, ko viņa nozaga, un es to atdabūšu.
Nu taču, muļķe!
Es atdabūšu!
Lūdzu, pagaidiet!
Nē! Nē, pagaidiet!
Pagaidiet!
Pagaidiet! Nebrauciet!
- Tā ir mana meita. Nevaru jūs atlaist. - Malā!
- Nē! Lūdzu. - Orna!
- Malā! - Nē.
Es nevaru laist jūs prom.
Nē! Pagaidiet!
Lūdzu, tikai…
Nebrauciet! Pagaidiet!
Tikai vienu minūti. Lūdzu!
Lai ko viņa būtu nozagusi, es apsolu to atdabūt.
Esmu viņas māte. Es viņu pazīstu. Es to atradīšu.
Lūdzu!
Anton!
Dod man brītiņu! Pieskati otru!
Bija četras pases.
Viņš man jautāja tieši par šo vīrieti.
Kāpēc par viņu?
Tas, ko viņš grib, ir pie viņa?
Jā.
Bet jūs viņu neatradīsiet.
Kāpēc? Kā jūs zināt?
Tāpēc ka mēs neatradām.
Mēs tur savus vīrus jau aizsūtījām.
Profesionāļus. Un viņu neatrada.
Mumbaja tagad ir ļoti bīstama vieta.
Bet, no otras puses, ar jums ir Izraēlas izlūkdienests.
Tikai paturiet prātā: šie cilvēki ar lojalitāti neizceļas.
Ja kaut ko atradīsiet, piezvaniet!
Un tad mēs jūs aizvedīsim pie meitas.
Anton!
VOJTEKS IGNACIJS
Viņa īstais vārds ir Efraims Goldšteins.
Efi - es zinu.
Viņu meklēja arī policija te, Indijā.
Lietā ir viens ziņojums:
kāds pasažieris viņu atpazinis autobusā uz lidostu.
Bijis ievainots, bet dzīvs.
Policija to papētīja, bet neko neatrada.
- Kopš tā laika - nekā. - Man likās, ka viņš ir miris,
jo viņa draugs no Izraēlas atsūtīja viņam naudu,
bet viņš to nesavāca.
Teiksim tā: ja viņš nav miris, šī nav slikta vieta, kur sākt.
Neesat no policijas?
- Nē. - Tad kā zināt manu adresi?
Domājām - varbūt varat palīdzēt.
- Esat no Krievijas? - Nē. No Izraēlas.
Un kāda Izraēlā ir valūta?
Nav nekāds kauns saņemt kaut ko pretī.
Sakiet, kā varu palīdzēt.
Mums ir kāds draugs, kurš ceļo pa Indiju viens pats.
Un viņš… Nu, viņš ir mazliet apjucis.
Viņš nav īsti vesels.
Mēs zinām, ka viņam kāds pārskaitīja šurp naudu
un pārskaitījumā tika izmantots jūsu vārds.
LALI BATTIJA
Tāpēc domājām: varbūt viņam palīdzējāt vai ko pārdevāt,
vai varbūt vienkārši… Varbūt jūs pat zināt, kur viņš ir.
Pag!
Pag, es jums parādīšu.
Tas ir viņš.
Šis cilvēks nav jūsu draugs.
- Lai vai kā, neesmu viņu satikusi. - Ko jūs gribat teikt?
Ko jūs gribat teikt?
Kāds kļūdījās, sūtot to naudu.
Tur rakstīts "Lali Battija" ar diviem "t". Tas ir mans vārds.
Droši vien viņi domāja "Lali Batija" ar vienu "t".
Un šis vārds te ir pavisam parasts.
Gluži kā mušas pie mēsliem.
Lai vai kā, es šo cilvēku nepazīstu.
Es par to naudu pat nezināju, kamēr jūs un citi neatnācāt viņu meklēt.
Pagaidiet! Bija atnākuši jautāt arī citi?
Jā.
Divi krievi, viens amerikānis un nu izraēlietes.
Šim vīram ir daudz draugu.
Lai vai kā, viņiem es pateicu to pašu, ko jums.
Jūs esat nepareizā mājā.
Ja es būtu zinājusi, ka mani gaida 3000 eiro,
būtu aizgājusi uz banku dejodama.
Varbūt jūsu vīra draugs. Kas ie…
Manam vīram šim visam nav laika.
Viņam knapi pietiek laika mums.
Es atvainojos.
Tūlīt no skolas pārnāks mans otrs dēls.
Viņam pirms darba ir jāpaēd.
Lūdzu.
Ejiet!
Bet kāpēc kāds uzrakstīja jūsu vārdu ar diviem "t"?
Tā kļūdīties ir dīvaini.
Kundze!
Ja tas būtu saprotams, tā nebūtu kļūda, vai ne?
Nāc!
Man ir ļoti slikta sajūta.
Kā mums visiem.
Tad kāds tieši ir mūsu plāns?
Mēs atrodam Efi,
atņemam nozagto, atbrīvojam Gali,
dzīvojam savu dzīvi,
notiek globālā sasilšana, pārtikas ķēde sabrūk, apokalipse, beigas.
Labi, bet es gribu teikt…
Tu te neesi aiz labas sirds, es tā pieņemu.
- Esmu te arī aiz labas sirds. - Nu labi, bet…
Vai nevari man pateikt, kas tas ir?
Tas, ko Gali esot nozagusi.
Lai kas tas būtu, tu esi te tādēļ, ne?
Tavs darbs ir to atrast un aizvest atpakaļ.
Nē. Drīzāk - tevi vajag vadāt un man vajag algu.
Ko?
Abas puses iegūst. Mēs kopā atrodam to, kas jāatrod,
tu to aizved uz Krieviju, dabū atpakaļ savu kaitinošo meitu,
un tad es Izraēlai paziņoju, kur tas ir.
Kad būs zināma adrese, ar to nodarbosies profesionāļi.
Neuztraucies!
- Rita? - Jā.
- Čau! - Čau!
- Čau! Esmu Sems. - Sveiki! Prieks iepazīties.
Dāvaniņa no Stefana.
Paldies.
- Viņš sūta sveicienus. - Kas ir Stefans?
Apklusti, muļķe!
- Iesim pie tā galdiņa? - Jā.
Ejam!
- Nāc! - Nāciet!
Ja kāds ir ievainots, tiek meklēts,
vajag divas lietas.
Vajag pasi, lai tiktu no šejienes prom,
un vajag ārstu, lai nenomirtu.
Un, lai tos abus dabūtu, vajadzēs kādu, kas palīdz.
Kāds viņam pārskaitīja naudu, bet tas ir strupceļš.
Neviens to nepaņēma.
Un tad vēl viņa ievainojums.
Jā. Ievainojumu izārstēt ir diezgan viegli,
bet mazliet grūtāk ir atrast ārstu.
Te, Bombejā, nav daudz ārstu, kas veic šādu darbu.
Ja viņš tiešām bija ievainots, ir liela varbūtība, ka viņš devās pie šī ārsta.
Izstāsti vēlreiz par to autobusu!
Policija publiskoja aprakstu, un kāds piezvanīja.
Mumbajā ir ap 15 000 autobusu,
bet tas, kurā viņu redzēja, brauca uz lidostu.
Pagājuši trīs mēneši, un nevienam nav ne jausmas, kur viņš ir.
Pag, pag!
Tu mēģini man pateikt, ka tas notika pirms trim mēnešiem?
Tad tas ir saistīts ar Raven?
Kas ir Raven?
- Nav svarīgi. - Raķešu vadības sistēma.
- Ko? - Runa ir par to, pareizi?
Par nolaupīšanu.
Par nolaupīšanu? Kādu nolaupīšanu?
Pirms trim mēnešiem četri bruņoti vīri nolaupīja inženieri
no kādas viesnīcas te, Bombejā,
un tad viņu nogalināja.
Un tad citi vīri mēģināja nogalināt viņus.
Ko - nebijāt par to dzirdējusi?
Te tā bija svarīga ziņa.
Paldies, Sem. Atpakaļ pie tēmas!
Vienkārši tas inženieris arī bija no Izraēlas.
Un šī ierīce, kuru viņš izstrādāja, - ierocis, raķešu vadība - vienalga…
Tas būtībā ir prototips, ko viņš nozaga jūsējiem.
Tieši to visi tie vīri gribēja.
Un nu šis inženieris ir miris un neviens nezina, kur tā ierīce palikusi.
Pagājuši trīs mēneši. Cilvēki bariem brauc uz Indiju,
cits pār citu mēģinot to dabūt.
Daudzi cilvēki pazūd,
un daudzi citi atkal meklē tos.
Jums viss kārtībā?
Jā, ir labi.
Tas vīrs, kuru meklējat… Vai jums ir viņa foto vai kas?
Parādi viņam!
A-ha.
VOJTEKS IGNACIJS
Forši.
Aiziešu ātri atliet.
Ja garām nāk viesmīle, paņemiet vēl vienu alu vai ko.
Tātad no Izraēlas.
Vai esi te tāpēc?
Vismaz pateiksi, kas ir Stefans?
Nē.
- Gribi man pateikt, kas ir paciņā? - Nē.
Lieliski.
NOLAUPĪŠANA VIESNĪCA MUMBAJA UZBRUKUMS
APŠAUDĒ 7 NOGALINĀTI, 8 IEVAINOTI
Uzbrukums.
Apšaude, kas visspēcīgākā bija ap 10.00, ilga gandrīz 30 minūtes…
Nē!
Jā.
Nē.
Mumbajā - jā.
Labi?
Mūsu draugs negāja uz tualeti.
Ko?
Pirms mirkļa redzēju viņu tualetē runājam pa telefonu.
Tur ir logs - no turienes mazliet var redzēt.
Tā. Labierīcībās es drusku padomāju.
Domāju - palīdzēšu jums to čali atrast.
Mēs tagad varētu izrunāt visas detaļas.
- Ejam! - Ja?
- Kur? - Mums tagad jāiet.
Rita, viss labi?
- Nezinu, kas… - Orna!
- Viņš teica, ka palīdzēs. - Ko - kas ir?
Neko viņš tev nepalīdzēs.
- Bļāviens! - Nāc taču!
Ko, pie velna, tu dari?
Mieru! Mēs mierīgi aizejam. Divas tūristes meklē, kur paēst.
Kāp taksī!
Nē. Nē, es tagad ēdu.
- Nekas. Labu apetīti! - Nē.
Atvainojiet, dāmas! Man ir pārtraukums.
Lūdzu, ejiet!
Šī ir bīstama vieta ar bīstamiem cilvēkiem.
Ja viņi domā, ka zinām ko tādu, ko viņi nezina,
novāks mūs bez šaubīšanās. Saproti?
Atvaino, ka neaptvēru, ka tavējais grasās mūs pārdot.
Ejam! Brauksim pie ārsta.
- Rita? - Jā.
Jūs kavējat.
Man nav daudz laika - dēlam dzimšanas diena.
Atvainojiet! Nebūs ilgi. Daudz laimes dzimšanas dienā!
Kura no jums ir ievainota?
Izskatāties veselas.
Esam arī.
- Kas te notiek? - Mums tikai vajag konsultāciju.
Daži jautājumi, un samaksāsim, cik prasīsiet.
Nezinu, kas jums iedevis manu numuru, bet viņš ir kļūdījies.
Ja esat slimas, jābrauc uz slimnīcu.
Nē, lūdzu. Mēs meklējam draugu. Tikai viens ātrs jautājums.
Atvainojiet! Jums jāiet.
- Cik vecs viņš ir? - Kas?
Jūsu dēls. Teicāt - viņam ir dzimšanas diena.
- Deviņi. - O!
Tikpat, cik manam puikam. Viņš droši vien vēl neguļ - gaida mani.
Lūdzu! Viens tiešām ātrs jautājums, un būsiet atpakaļ mājās pie ģimenes.
Lūdzu!
Labi. Kāds ir jautājums?
Mēs meklējam savu draugu.
Zinām, ka viņš bija ievainots, tāpēc varbūt jūs…
Nekad mūžā neesmu viņu redzējis.
Kad viņš te bija?
Teicu - es viņu nepazīstu.
Vai šis bija tas jautājums? Tad iesim!
Lūdzu! Šis man ir ļoti svarīgi.
- Ļoti. Lūdzu! - Nē.
Iesim! Naudu nevajag.
Kas tas? Kur dabūji ieroci?
Klusu! Apsēdieties tur!
Lūdzu! Man ir bērni.
Rita… Nedomāju, ka to vajag.
Jo vairāk pārtrauksi, jo ilgāk tas būs.
Izstāstiet par šo vīrieti! Kad viņš te bija?
Jūs viņu ārstējāt?
Izstāstiet, kas notika.
Viņš mira.
Šrapneļa brūce kreisajā gurnā. Pāris dienu veca.
Gribēju viņu operēt vispārējā anestēzijā, bet viņš atteicās.
Viņam līdzi bija koferis. Viņš baidījās, ka to kāds nozags.
Tāpēc man nebija izvēles.
Viņš tēmēja uz mani ar ieroci visu operācijas laiku.
- Viņam līdzi bija vēl kāds? - Nē.
Teicāt, ka viņš mira. Kādam bija jāpalīdz.
Jāatved viņš šurp, pēc tam jāsavāc.
Klau, es nezinu, kur viņš devās.
Es nezinu, kur viņš ir.
Ja gribat naudu…
Jums tikai jāpasaka, kas viņam palīdzēja.
Viņš teica: ja ko pateikšu, viņš nogalinās manu ģimeni. Un es viņam ticu.
Arī es varu nodarīt pāri jūsu ģimenei.
- Rita, pietiek. Nevajag. - Teicu - klusu!
- Lūdzu, nē! Lūdzu! - Izstāstiet par to vīrieti!
Liecies mierā! Lai paliek! Nav…
Ko tu dari? Traka esi?
Nost no manis, muļķe! Jukusi esi?
Bļaģ!
Ja riskē pati, tā ir viena lieta,
bet man pa kājām nemaisies!
- Domāju - esi te, lai man palīdzētu. - Esmu.
Bet, lai to izdarītu, man jādabū mūs prom vienā gabalā.
Un katra lieka minūte, ko esam te šo muļķību dēļ,
- palielina iespēju… - Tās nav muļķības.
Neskaties uz mani tā!
Ir lietas, ko es nedarīšu.
Lietas, ko Gali negribētu, lai viņas dēļ daru.
Tiešām?
Jā. Kas tā par sejas izteiksmi?
Sirsniņ, tava meita to izdarītu pirmā.
Tā galīgi nav taisnība.
Nekāpsiet iekšā?
Paldies. Mēs brauksim ar nākamo.
Nuja.
Lūdzu.
Un es neticu, ka Gali to gribēja. Šo visu.
Kaut kas sagāja dēlī. Viņai bija sarežģījumi.
Sarežģījumi?
Tavai meitai armijā bija darbs, kas viņas rokās ielika neprātīgu varu.
Kad viņa no turienes aizgāja, kāds piedāvāja darījumu -
vēl vairāk varas un naudas.
Viņai bija divas iespējas - kļūt par niecību vai nopelnīt.
Nekādu sarežģījumu nav. Tas viss ir ļoti vienkārši.
Tas, ko viņa Mihailam piedāvāja. Zini, kas tas ir?
Viņš teica - kaut kas priekš raķetēm.
Ierocis.
Tas, ko viņa nozaga, nav bumba, kas ar lielu blīkšķi noslauka pilsētu.
Tas ir ķirurga skalpelis.
Viena banka. Viena slimnīca. Viena elektrostacija.
Līdz pasaule klusi sabrūk no iekšienes.
Viņa nepārdeva ieroci. Viņa pārdeva haosu.
Tāda ir tava meita.
Un, ja šovakar viņa būtu te,
nebūtu pat runas par to, ko iesākt ar to ārstu.
Man jāpiezvana. Satiksimies tepat septiņos no rīta.
Un paliec savā numurā! Apkārt nestaigā!
Atvainojiet! Jūsu numurā kondicionētājs strādā?
Nē.
Nē, viņi divos izslēdz ģeneratoru.
Tiešām?
Nezinu, kāpēc viņi tā dara.
Kāpēc divos naktī?
Kāpēc vispār izslēdz?
Nuja.
Labi. Arlabunakti!
Arlabunakti!
Jums viss kārtībā?
- Vajag palīdzību vai ko? - Nē.
- Esat drošs? - Jā.
Jā, man tiešām vajag palīdzību. Paldies.
Esat izslēdzis sevi no numura?
Šī karte… Tā tagad nestrādā.
Iepriekš strādāja, un es zinu, ka nākotnē strādās atkal.
Tātad vismaz esmu sašaurinājis savu problēmu līdz tagadnei.
Tas ir labs sākums.
Vai ne?
Es pat nobraucu lejā uz reģistratūru.
Tur neviena nav.
Vai mēģinājāt zvanīt uz viesnīcas numuru?
Ko?
Tā ir spoža doma.
Nu re!
Jūsu telefons?
- Tas ir numurā. - Numurā, kas ir aizslēgts?
Tieši tajā.
Nu, tam ir risinājums, tāpēc…
Jūs… esat ebrejiete, ja?
Atvainojiet! Man likās, ka runājāt ivritā ar draudzeni pie lifta.
Jā.
Tad kāda jums kā ebrejietei
ir sajūta, kad virs galvas ir milzu svastika?
Vai tā nav kāda indiešu zīme?
Jo atceros, ka redzēju to dažas reizes, kad ar meitu
- biju dienvidos un… - Nuja.
Klau, tur neviens neceļ.
- Piezvanīsim pēc piecām minūtēm, ja? - Labi.
Atvainojiet - kas ar to ir?
Tas ir sens hinduistu simbols, pareizi?
Svastika…
Sanskritā tas nozīmē "labvēlība", "labklājība".
Hitlers to paņēma, pagrieza par 45 grādiem un uzlika uz nacistu karoga,
un nu te ir "miers un mīlestība" - "nāve visiem ebrejiem".
"Miers un mīlestība".
"Nāve visiem ebrejiem".
Baigi dīvaini, ne?
Vienai lietai var būt divas nozīmes, kas atšķiras par 180 grādiem.
Par 45.
Grādiem. Par 45 grādiem.
Klau, man ir sajūta, ka traucēju.
- Jums nav jāguļ vai kas? - Nē. Nevaru aizmigt.
- Tiešām? - Viss labi. Jā.
Mēģināju. Man neizdodas.
Gribat…
Tātad jūsu meita ir…
Viņa ir tepat, šajā viesnīcā?
Nē…
Nē, tas…
Mēs kopā bijām citā ceļojumā.
Esmu te otro reizi, jā.
Skaidrs. Un ko jūs darāt šoreiz?
Es palīdzu…
Meklēju meitas draugu, kas ir pazudis.
Jā. Ko te darāt jūs?
Nezinu.
Man bija grūts laiks mājās. Tas ir Šefīldā, Anglijā.
Mana sieva… Viņa pirms gada aizgāja mūžībā.
Un viņa bija slima ļoti ilgu laiku, tāpēc…
kad…
kad viņa nomira, tas patiesībā bija tāds kā atvieglojums.
Zinu - tas izklausās briesmīgi, ka tā saku.
Nē.
Es tiešām jutos vainīgs par to sajūtu -
tādā mērā, ka tas galīgi nebija veselīgi vai līdzsvaroti.
Jā.
Tas… Jā, man vienkārši vajadzēja mieru.
Sev pašam, ziniet.
- Atvainojiet! Es nedomāju, ka… - Es…
Es tikai gribu, lai zināt: nebiju nodomājis
pavedināt jūs ar savu skumjo stāstu.
Man arī skumju stāstu netrūkst.
Ziniet, es tiešām ceru, ka meitu atradīsiet.
Hei…
- Hei… - Nē, nekas.
- Nē, es at… - Tas nekas.
- Atvainojos. Nē, es… - Viss kārtībā.
- Es tikai… - Vai pateicu ko aplam?
Es tikai ātri aiziešu uz vannas istabu.
- Es tikai… - Ei, vai…
Tas ir jūsu meitas draugs.
Jūs meklējat meitas draugu, vai ne?
Es jūs mazliet sabaidīju. Atvainojiet!
Mazliet, ja?
Viss ir kārtībā.
Viss labi.
Viss ir labi.
Atslābstiet!
Labi?
Rita!
Kāds var palīdzēt?
Kungs, palīdziet!
Atvainojiet! Varat palīdzēt?
Te kāds ir?
Neviena te nav.
Tiešām?
Jā.
Nāciet!
Mierīgi!
Paldies.
- Paldies. - Lūdzu.
Paldies.
Kad Gali bija…
četrus piecus gadus veca…
viņas bērnudārzā bija kāds psihs bērns.
Īsts psihopāts.
Viņš viņai bija draudējis, saplēsis viņas lelli,
līdz vienu dienu viņš izgrūda viņu no šūpolēm tik spēcīgi,
ka viņa salauza roku.
Nabadzīte. Un piedevām bija vasara.
Un tolaik es biju… es pati biju bērns.
Bērns. Biju tik veca, cik Gali tagad.
Es aizgāju pie audzinātājas.
Biju jau izdomājusi, kā piedraudēšu:
ja viņa netiks no tā puikas vaļā, es sūdzēšos par viņu pašu.
Bet tad viņa man pateica,
ka tā nabaga puikas mamma ir slimnīcā
un ka būtībā es esmu briesmīgs cilvēks,
ka pat uzdrīkstos ko teikt.
Un es nezinu, kāpēc, -
varbūt tāpēc, ka neviens par mani nekad nebija iestājies, -
es padevos.
Es pat nesapratu, ko par to domāt. Biju apjukusi, tāpēc…
es to vienkārši izmetu no galvas.
Norunāju Gali veselu runu par to,
kāda viņa ir liela meitene, un nopirku viņai jaunu lelli.
Un būtībā es gaidīju, ka tas atrisināsies pats no sevis.
Un, kad paraugos atpakaļ, man ir tūkstotis tādu stāstu.
Tūkstotis.
Tad ko es vispār zinu?
Varbūt, ja vienīgā iespēja, ko Gali devu, bija būt par upuri,
varbūt tā ir mana vaina, ka viņa kļuva par varmāku.
Jauks stāsts. Ļoti aizkustinošs.
Tu dusmojies uz mani par to, kas notika šonakt?
Uz šo sarunu tas neattiecas.
- Tad par ko šī saruna ir? - Šī saruna ir par to…
Un pateikšu, cik pieklājīgi vien varu:
tu esi vai nu naivākā sieviete pasaulē, vai stulbākā.
- Jebkurā gadījumā tu dzīvo fantāzijā. - Ak tā.
Paskaidro!
Tu izstāsti man skumju stāstu par to, kā audzinātāja attaisnoja varmāku.
Viņš ir slims, ģimene ir slima. Nabadziņš.
Bet, galu galā, tu skaidri zini, kas viņš ir.
Mazs kretīns, kas salauza tavai meitai roku.
Nu jā.
Nu jā. Un ko tu uzreiz pasaki tālāk?
Tu esi tāda pati kā tā audzinātāja.
Tu attaisno Gali tūkstoš veidos.
"Tas ir manis dēļ. Tā nav viņas vaina. Nabadzīte."
Nav svarīgi, ka viņa nesaprata, kur iekuļas.
Un nav svarīgi, ka viņa to negribēja,
jo, galu galā, mēs abas zinām,
kas tieši viņa ir.
Tas nav tas pats. Tas ir citādi.
Kādā ziņā citādi?
Tādā, ka viņa ir mana meita.
Ak vai…
Ja tu to nespēj, gaidi ārā.
Mans dēls atrada viņu autobusā uz lidostu, kad to tīrīja.
Viņš bija ievainots.
Kāds viņu bija sašāvis.
Un viņš negribēja braukt uz slimnīcu.
Tāpēc dēls nezināja, ko darīt.
Es viņam pateicu uzreiz.
Teicu: "Izsauc policiju!"
Bet tad izraēlietis piedāvāja viņam naudu -
tūkstoš dolāru skaidrā naudā.
Viņš teica, ka būs vēl, ja palīdzēsim,
tāpēc atvedām viņu šurp.
Un tad?
Mēs viņam palīdzējām.
Mans brālis pazīst vienu cilvēku.
Viņš ņemas ar tādām lietām.
Un viņš saveda mūs kopā ar kādu ārstu te, Mumbajā.
Un arī nokārtoja viņam jaunu pasi.
Bet tam visam vajadzēja daudz vairāk naudas.
Kāpēc viņš nepaņēma naudu, ko viņam atsūtīja?
Tikai neatņemiet to naudu, ko viņš mums iedeva. Lūdzu…
Aizmirsti to naudu!
- Lai viņas ņem un iet! - Mums to naudu vajag…
Nauda mani neinteresē.
Es tikai gribu zināt, kur viņš ir.
Mēs viņam tiešām neko neizdarījām.
Viņš tikai sāka justies ļoti slikti.
Ļoti slikti.
Man liekas - brūcē iekļuva infekcija.
Viņš nebija ar mieru braukt uz slimnīcu.
Es negribēju iet uz policiju.
Mēs negribējām nepatikšanas.
Kur viņš ir tagad?
Tas ir te?
Te.
Mums šonakt jāpārnakšņo te.
Rīt aizbrauksim.
Mēs nevienam neko neteiksim.
- Jā? - Te Rita.
Čau! Tūlīt savienošu.
Ko tu tur dari, Olga?
Vera?
Mila?
Poļina?
Čau, Poļina! Labvakar!
- Kas ir Poļina? - Nekas.
Klau, gribu, lai sākat domāt, ko man dāvināsiet svētkos.
Man vajag atvaļinājumu kādā jaukā un siltā vietā.
Varbūt Maļorkā.
Nopietni? Lieliska ziņa.
Dabūsi man tuvāko reisu uz Telavivu?
Viens ir šovakar. Esi drošā vietā?
Jā. Esmu ideālā vietā.
Perfekti. Tūlīt nosūtīšu e-pastu.
Poļina, ko šovakar darīsiet?
Poļina!
Atlikt!
Mūs ieliks reisā uz Maskavu rīt pusdienlaikā.
- No kuras lidostas? - Čhatrapati.
Ātrāk neko nedabūja. Paguli!
Orna?
Hallo!
Jā, es…
Atvaino, ka tā zvanu. Es…
Kaut kas noticis?
Tev droši vien ir nakts vidus.
Nekas. Kur tu esi?
Tev viss kārtībā?
Nē, ne gluži.
Es tevi apbrīnoju, zini.
Tu esi kā tas filmas tēls Bembijs.
Dzīvo kaut kādā burvju mežā,
kamēr mēs pārējie esam te līdz kaklam dubļos.
Tomēr tev izdevās labi.
Saki: kad bijām bērni,
ko tu domāji - par ko es kļūšu?
Nezinu. Es par to nedomāju.
Bet par dažiem cilvēkiem ir skaidrs uzreiz, pareizi?
Piemēram…
pie viņiem uzreiz var redzēt,
ka viņi iet, kur ved,
nevis paši izlemj, kur doties.
Nē, tāda tu neesi.
Nekad neesi bijusi.
Man gribas dzert. Gribi ūdeni?
Jā, lūdzu.
Vispār man liekas, ka esmu tāda bijusi vienmēr.
Ar Beniju un grūtniecību.
Ar Gali.
Arī ar tevi.
Man tā neliekas.
Tagad jau nu noteikti ne.
Man liekas - tikai tagad esmu gatava būt par māti.
Un manai meitai ir 23 gadi.
Vai tas nav sviests?
Klau…
Tas nav sviests.
Bet labāk vēlu nekā nekad, vai ne?
Lūdzu.
Paldies.
Roni, vai tu… Vai viss kārtībā? Esmu mazliet uztraucies.
Ko? Nē, jā. Es…
Man viss kārtībā.
Paldies, Dori. Tu man palīdzēji.
Orna?
Orna!
Kur viņa ir?
Mana draudzene. Kur viņa ir?
Viņa teica, lai jūs nemodinu. Teica, ka nejūtaties labi.
Viņa aizgāja?
Jā. Pirms dažām stundām.
- Jā? - Te Rita.
Tūlīt savienošu.
- Hallo! Vai nelido šurp? - Aizķeršanās.
Man vajag biļeti uz Maskavu. Steidzami.
Uz Maskavu? Paciņa ir pie tevis?
Man vajag biļeti.
Labi.
Ar Izraēlas pasi?
Rita?
IZRAĒLAS VALSTS
IZLIDOŠANA
ČHATRAPATI ŠIVĀDŽĪ STARPTAUTISKĀ LIDOSTA
Tulkojusi Inguna Puķīte