Rob i ja smo se dopisivali dok je bio u okružnom zatvoru u Travisu.
Imao je puno vremena pa nam je mogao pisati duga pisma.
FILMAŠICA IZ AUSTINA
Ovo je prvo koje nam je poslao.
„Draga Claire,
kad si u zatvoru, vrijeme je čudno.
Neke dane sekunda traje cijeli dan, a nekad dan završi u par sekundi.
Kad si u ćeliji, 23 sata na dan, vrijeme se proteže u vječnost.
Puno čitam.
Pročitao sam cijeli serijal Dine.
To je vjerojatno jedan od najboljih ZF serijala koji postoji,
i smatram ga klasikom.
Ne volim slagalice.”
Mislim da sam mu poslala nekakve slagalice.
„Ali slušam radio, iako više volim BBC News.
Iskoristio sam ovu situaciju da izrastem u bolju osobu
u zadnjih devet i pol godina.
To ti ne vidiš jer si me upoznala
na samo tjedan dana, ali pitaj mamu ili tatu.
Možda si ih već snimila kako govore o tome.
Nemam pojma što zasad imaš.
Napredovao sam na toliko načina da je to nemoguće objasniti.
Molim te, brzo mi odgovori. Lijep pozdrav, Rob.”
To je bilo prvo pismo. Dopisivali smo se neko vrijeme
prije negoli je pušten uz jamčevinu.
NEĆEMO ZABORAVITI
UBOJSTVA U AUSTINU
Čuti da mi je presuda poništena bilo je ogromno.
Ajme, stajao sam
na vratima ćelije kad... Jer vam dođe čuvar.
To ne dođe u uobičajeno vrijeme za poštu.
Sudska pošta je drugačija.
Donesu vam je i pitao sam što je to.
To je od Kazneno-žalbenog suda. Otvorio sam i začudio se.
Naše su presude poništili zbog kršenja Šestog amandmana
i prava na osobno suočavanje.
U Springsteenovom suđenju
uzeli su moju pisanu izjavu
i službenik je čitao dijelove za zapisnik.
Na mojem su suđenju uzeli dijelove snimljenog ispitivanja.
Ustav kaže da imate apsolutno pravo
osobno se suočiti s onim tko vas optužuje.
Odbio sam svjedočiti na njegovom suđenju.
On je odbio svjedočiti na mojem suđenju.
Dakle, kako smo se u tome mogli
suočiti s onima koji nas optužuju?
SUDAC NA ROBOVOM I MIKEOVOM SUĐENJU
To je bilo u sivom području prava.
Dok je ovaj slučaj bio u postupku žalbe,
Vrhovni sud SAD-a donio je odluku
koja je u potpunosti promijenila zakon i učinila ga puno više crno-bijelim.
To je preokrenulo ovaj slučaj.
Novi razvoj događaja
u jednom od najgorih slučajeva u Austinu.
Kazneno-žalbeni sud u Teksasu presudio je
da je Michael Scott dobio nepravedno suđenje za ubojstvo
u okrugu Travis.
Kažu da je njegovo priznanje neprikladno prikazano poroti
i da se nije suočio s Robertom Springsteenom,
koji ga je optužio.
Scottova i Springsteenova presuda poništene su.
Žalbeni sud presudio je da su ljudima oduzeta ustavna prava.
Svaki put kad čujem te riječi...
ELIZINA MAJKA
...da su im uskraćena prava, ja ne...
Naše djevojčice su ubijene.
Vrhovni sud u Teksasu odlučio je omjerom glasova pet prema četiri.
GLAVNI ISTRAŽITELJ 1997. - 2002.
Dakle, četvero je reklo
da to neće činiti razliku, ali potrebna je većina.
Petero ih je reklo da je bitno i idu na novo suđenje.
Koliko ste tada bili u zatvoru?
Šest i pol, sedam godina.
Nagađam.
Jedna od stvari koju ljudi ne shvaćaju jest redoslijed događaja.
Zločin se dogodio '91.
ODVJETNIK MICHAELA SCOTTA
'99. Michael Scott je priznao, Springsteen je priznao.
Springsteen gubi slučaj, Scott gubi slučaj.
Jedan dobije smrtnu kaznu, drugi doživotnu.
Sedam godina poslije, oba slučaja vraćaju se na novo suđenje.
Okružni tužitelj odlučio je
da, budući da priznanja upućuju na to da su djevojke,
ili bar jedna od djevojaka, silovane,
možda se mogu naći DNK dokazi za novo suđenje.
Jeste li doživjeli orgazam?
Ne znam jesam li ejakulirao ili ne.
Na prvom su suđenju već napravili profiliranje,
i nije bilo nepoznatog DNK na tim brisovima.
To je zato što su tada trebali kapljice tekućine.
Danas ga testiraju novom tehnologijom
koja se zove Y-STR.
Ona može pronaći puno manje količine DNK.
Država je saznala za novo Y-STR testiranje...
OBRANA SPRINGSTEENA I SCOTTA
...i pomislila: „To bi moglo biti to
jer sada ne smijemo koristiti ta priznanja jedno protiv drugoga.
Znanošću ćemo dokazati da je on to učinio.
Postoji X kromosom i postoji Y kromosom.
Ako imate XX, žena ste. Ako imate XY, muškarac ste.
Y-STR ignorira ženski DNK.
Dobili smo poziv iz ureda suca:
„Možete li odmah doći na sastanak?”
Kad smo stigli,
tužitelji su rekli da su našli
puni Y-STR profil u Amy Ayers.
DOB: 13
„Ne pripada niti jednom optuženom.
Vašoj dvojici, niti drugoj dvojici.”
Najvažnija stvar koju ta DNK govori jest da je to netko drugi.
ODVJETNIK ROBERTA SPRINGSTEENA
Nije niti jedan od ova četiri dečka.
Pretpostavljam da će Teksas sada
reći da je bilo pet dečki, a ne četiri.
Nema veze što nije dosljedno s teorijama
koje su koristili da im prvi put sude.
Mislili su da će Y-STR-om dobiti rezultat
i zaključiti slučaj.
Umjesto toga, dobili su istinu i ne mogu se nositi s njom.
Država Teksas stvara teoriju
da je došlo do kontaminacije.
Nešto se moralo dogoditi s uzorkom.
Može biti kontaminacija ili je uključena druga osoba.
OKRUŽNA TUŽITELJICA
Dakle, postupci skupljanja uzoraka s mjesta zločina 1991.
s postupcima analize u labosu
i postupcima rukovanja.
Y-STR može otkriti odbačene stanice kože.
Bilo tko, tko je stupio u kontakt, tko je bio blizu tim brisovima,
mogao je kontaminirati dokaz.
Morate misliti na mjesto zločina.
Imate deset centimetara vode koja je sve poplavila.
AMYNA ŠOGORICA
Imate gole djevojke na podu u vodi.
Može biti bilo što. Može biti...
AMYN BRAT
To je restoran. Tamo stalno ima ljudi.
Počeli su testirati sve vatrogasce
koji su se našli ondje, svih 50.
Sve policajce koji su bili tamo, sve osoblje,
patologa. Testirali su Amyna oca...
brata...
sve za koje su mislili da bi to mogli biti.
Nakon testiranja više od 200 muškaraca
koji su pregledali tijelo, bili u blizini tijela.
Nije bilo nikoga,
osim možda nekoga tko nije u toj gomili,
odnosno, pravog ubojice.
Zamisao da je to kontaminacija, da.
To je mogućnost. Je li vjerojatna? Ne.
Puni profil na vaginalnom brisu najmlađe žrtve?
Ne. To nije kontaminacija. To je ubojica.
OKRUŽNI ZATVOR U TRAVISU
LIPANJ 2009.
Od prvog suđenja ovog slučaja,
razvili su se novi pristupi u DNK tehnologiji.
Trenutno mi je jasno
da naši dokazi u slučaju smrti
četiri mlade žene uključuju DNK jednog muškarca
čiji nam je identitet još nepoznat.
Zbog toga, moralno
ne mogu dopustiti da slučaj ide na sud dok je identitet muškarca
nepoznat i dok se ne zna cijela istina.
Prvi put u povijesti kaznenog prava u državi Teksas,
dva su mladića puštena uz jamčevinu
uz četiri optužnice za ubojstvo.
Odlučio sam da te okrivljenike više ne mogu držati u zatvoru
pa sam ih pustio.
Dao sam državi rok kad da se pripremi za početak suđenja.
Ostajem pri mišljenju da su Robert Springsteen i Michael Scott odgovorni
za smrti u prodavaonici jogurta.
Uvjeravam zajednicu da ćemo nastaviti s radom
na slučaju dok ga ne odvedemo ponovo na sud.
Prvo što sam rekao Robertu bilo je
da mi je žao što je toliko dugo čekao taj dan.
Nije bio na slobodi više od 10 godina.
Obećao sam mu da se više neće vraćati.
Pobijedit ćemo i ne zanima me kako.
Suđenje, odbacivanje, što god.
Kakav je osjećaj biti vani?
Divno je. Želim zahvaliti Bogu, mojim obiteljima i mojem odvjetniku
za ovu priliku. Hvala.
Saznanje da je moguće da osobu kojoj odgovara taj DNK
možda nikad neće naći ne smeta ovoj majci.
To je dobar slučaj. Nismo trebali DNK.
JENNIFERINA I SARINA MAJKA
Plaćat će svakog dana svog života.
Da sam ja ondje, ostala bih u zatvoru.
Tamo im je sigurnije jer je mnogo ljudi uzrujano zbog ovoga.
SRPANJ 2009. MJESEC NAKON PUŠTANJA
Ovaj je slučaj vrlo jednostavan.
Radi se o lošem ispitivanju
u kojem su ispitivači prešli granicu...
PRIPREMA ZA NOVO SUĐENJE
...taktikom koja uzrokuje lažna priznanja.
Oni pate od nečega što se zove pristranost potvrđivanja.
To znači da traže
bilo kakve dokaze krivnje jer to već misle.
Ovo je Carlos Garcia i mislim da on ovdje
uvježbava svoju uvodnu izjavu
za novo suđenje do kojeg je došlo
mislim 2008. ili 2009. kad je to radio.
Pokušava navesti Michaela da se sjeti detalja.
A Michael se boji i ne može se sjetiti.
On će tada krenuti: „To je taj pištolj, zar ne?
Hajde, reci mi.”
Michael će reći: „Da, to je pištolj kojim je upucao cure.”
Paul Johnson je znao dok je gledao snimku...
Sjedio je u drugoj sobi u blizini i gledao kako se ovo odvija.
I Paul Johnson u tom trenutku zna da to nije taj pištolj.
Jer ga je Paul Johnson dao testirati.
Iz odjela za balistiku rekli su:
„Teško moguće da je ovo pištolj kojim su ubijene djevojke.”
Mislim da se nije dovoljan naglasak
stavio na to u prvom suđenju,
da pištolj nije odgovarao,
da nije bilo fizičkih dokaza koji povezuju te dečke sa zločinom.
Policija je znala da pištolj ne odgovara,
iako su u ispitivanju Michaela Scotta indicirali
da imaju pištolj koji odgovara.
U 17 godina otkako je počinjen ovaj zločin,
niti jedan atom fizičkog dokaza
nije nađen da bi povezao ove dečke s mjestom zločina.
Niti jedan.
Koliko je to bilo dugo?
- 48 minuta. - Dobro.
Treba se srezati za 20 minuta.
Čovječe.
Po mom mišljenju, Johnson je zeznuo.
Ne samo da je zeznuo, već je sakrio ono što nije odgovaralo.
Za svako testiranje olova,
metaka koji su bili u djevojkama, ne mogu reći da su došli
iz Mauriceova pištolja niti da sigurno nisu.
Ono što je Maurice rekao bilo je:
„Pištolj koji sam imao kad sam uhićen je pištolj
kojim je Forrest ubio cure.”
Ali uvijek smo znali da je Maurice imao pristup drugim pištoljima.
Iako nismo dobili pozitivnu identifikaciju,
to ne bi oslobodilo Mauricea jer smo znali da je imao druge.
Pištolj s kojim je uhićen
odgovarao bi samo ako vjerujete Mauriceu.
Mislim da sam iskrena osoba.
Govorim istinu.
Mislim da sam iskren u svemu što činim
i mislim da je moja istraga provedena na pošten način.
Meni su presude potvrdile ono što sam uvijek mislio,
da ne samo da su to učinili, nego smo i dokazali
bez sumnje da su to učinili.
Michael Scott i Robert Springsteen...
LISTOPAD 2009. SASLUŠANJE
...dolazili su na sud desecima puta prije,
ali ovo je prvi put da su došli kao slobodni ljudi.
Obojica su na slobodi od lipnja,
kad ih je sudac Mike Lynch oslobodio uz jamčevinu
i rekao tužiteljima da do danas ili nađu nešto ili odustanu.
Mir u sudnici. Svi ustanite.
167. Okružni sud okruga Travis započinje s radom
pod predsjedanjem časnog suca Mikea Lyncha. Možete sjesti.
Dobar dan. Službeno smo na zapisniku.
U kolovozu sud je izdao nalog
zbog jedinstvene prirode i okolnosti ovog slučaja
da na današnji dan stranke objave sudu
jesu li spremne započeti suđenje.
Koliko znamo, tužiteljstvo provodi
testiranje kako bi se identificirao muškarac...
POMOĆNIK OKRUŽNOG TUŽITELJA
...kojeg smo otkrili kroz Y-STR test
jednog od vaginalnih brisova od jedne od žrtava.
Zbog toga, časni sude, zbog činjenice
da još nismo identificirali muškarca,
država ne vidi drugu opciju
nego da zamoli sud
za odgodu dok traje istraga
oko identiteta tog muškarca.
- Još nešto od tužiteljstva? - Ne, gospodine.
Budući da očito nema prigovora, sud će usvojiti prijedloge
za svaku optužnicu, u odnosu na svakog od dvojice optuženih.
Kako tužiteljstvo dotad nije bilo spremno zbog ovih dokaznih problema,
prisilio sam ih da odbace optužnicu bez odbacivanja s pravnim učinkom.
Mislim da smo samo provodili zakon i činili što je pravedno.
Vidim da su gotovo svi nezadovoljni...
Ispričavam se.
...budući da nema zaključka.
Ali pretpostavljam da su optuženi
vrlo sretni što nisu u zatvoru i što više nisu pod optužbom.
G. Springsteen, možemo li razgovarati?
Molim vas, nemam komentara.
Tu nema pobjede.
Primarno pitanje u ovom slučaju još nije dobilo odgovor.
Tko je počinio te zločine?
Gdje su ti ljudi? Moramo ih naći.
Najvažnije, mislim da moramo sačuvati empatiju i brigu
za obitelji tih djevojaka.
Možete ići na sud, ali ne možete dobiti pravdu.
Dobijete samo pravo.
Pravda za vas može biti drugačija nego pravda za mene...
AMYN OTAC
...ili bilo koju osobu na ulici.
- Da. - Pravda može biti osveta.
Nemojte misliti...
da je ovo laka odluka
i da sam je željela donijeti.
Ali vjerujem da je to najbolji pravni i strateški smjer...
DETEKTIV
...da se na kraju ponovo sudi Springsteenu i Scottu.
Može li se pretražiti
CODIS ili baza seksualnih prijestupnika?
Nema baze za ovakav profil.
Ovo je samo Y profil. Nema baze podataka za to.
Možete li reći što to znači za pravosudni sustav?
Ili ste danas pustili dvojicu ubojica na slobodu
ili su pogrešni ljudi bili zatvoreni.
Kako bi ljudi trebali imati vjere u pravosuđe
kada niti jedan od ta dva ishoda nije dobar?
24 građanina okruga Travis poslušalo je ovaj slučaj
i presudili su ovoj dvojici.
Ovo je samo novi zaokret.
Moramo nastaviti tražiti kome pripada taj DNK.
Ne mislim da bi bilo pravedno sada to dati poroti.
Da ih tražimo da pretpostavljaju.
Zato ćemo čekati.
- Čestitam. - Hvala.
Danas ste izgledali samouvjereno.
Ovo mu je prvi dan na slobodi.
Recimo na slobodi. Izvan zatvora.
Odlično izgledate.
Izgledate zdravo.
Iako su optužnice odbačene...
STUDENI 2009. TJEDAN NAKON ODBACIVANJA
...vrlo ste blizu toga da budete oslobođeni
krivnje u očima javnosti.
Nisam oslobođen krivnje.
Samo je odbačena optužnica.
Otišao sam...
Iz jednog zatvora u drugi.
Sranje.
Proklete hlače za 100 dolara i remen koji ne stane u petlje.
Nije bilo tako uzbudljivo kao što bi mnogo ljudi
pomislilo da će biti
jer ne možete ne misliti na to.
Uvijek postoji to pitanje. „Hoću li ikad biti oslobođen krivnje?”
- Drago mi je. - Producent.
Raskomotite se.
SNIMATELJI ZA 48 HOURS
Mogu skuhati još kave. Imamo gazirani sok.
- I, naravno, vodu. - Odlično. Hvala.
Želimo čuti malo pozadine,
na primjer što sada radite preko dana?
Ovo je moja kuhinja.
Imam mali toster, mikrovalnu.
Imam tavu.
Robert Springsteen, sada 35 godina...
...nije očekivao da će provesti prošlih deset godina u zatvoru.
Bilo je puno ludila zadnjih godina.
Volio bih da se neke stvari srede
kako bi ljudi znali istinu.
Jesu li vaši otisci prstiju nađeni bilo gdje.
- U prodavaonici? - Ne.
- A krv? - Ne.
- Vaša DNK? - Ne.
- Kosa? - Ne.
Ali teško mu je objasniti zašto je, nakon što je satima poricao sudjelovanje,
konačno priznao policiji.
Kako se to dogodi?
Ne znam.
Postoje psihološki aspekti koje ne razumijem.
Žalite li što ste odlučili priznati?
I da i ne, na neki način.
Razgovarao sam s nekoliko odvjetnika i stručnjaka,
te su svi rekli da se to može dogoditi svakome.
A ljudi tek sada zapravo počinju
saznavati istinu o lažnim priznanjima
i prisiljenim priznanjima.
STUDENI 2009. TRI TJEDNA NAKON ODBACIVANJA
Dobro? Da. Sredi ga, Belle.
Zdravo, gđice Belle.
Sve sam rekao, zar ne?
John Wisser me pitao koji stih iz poezije
bih koristio da opišem kraj mog slučaja.
Rekao sam mu, T.S. Elliot.
Ovako svijetu dođe kraj. Ovako svijetu dođe kraj.
Ne s tutnjem već s cviljenjem.
Mislim, to nije zadovoljavajuće.
Jednostavno je gotovo jer znanost ne može prosuditi.
I evo nas.
I eto, za Boga.
Želiš li cigaru?
Ne, hvala.
Razgovarao sam jutros sa sucem Lynchom.
Slučaj je završio, ali nikad neće završiti.
To je jedna od stvari o kojima smo pričali.
Pitao je za tebe i rekao sam mu.
Misli da si otišao.
Rekao sam da si u Zapadnoj Virginiji
i da se nećeš više nikad vratiti u Teksas.
Ured tužitelja vjeruje da si kriv. Policija je bijesna.
Da te uhvate za volanom, ne bi izašao više iz Austina.
Našli bi način da te strpaju u zatvor.
To ti kažem.
Čak i ako je optužnica povučena,
to bi bila senzacionalna vijest.
Optuženik iz prodavaonice jogurta. Belle, zaboga.
Belle, sredit ću te.
Ne! Ne zanima me što misliš.
Zaista volim Teksas. Žao mi je otići,
ali tako je sada najbolje.
Nisam znala da je situacija s policijom tako ozbiljna.
Ne znamo je li sigurno tako,
ali izgleda da je prilično loše,
a ne želimo imati probleme.
Bolje da ne riskiramo pa da nam bude žao.
Istočno N2. Parkiralište.
GODINU DANA POSLIJE
10-18. Ranjen policajac.
Ono što je počelo kao rutinsko zaustavljanje završilo je smrću
čovjeka koji je imao okršaje s policijom iz Austina.
Policajac je uspio pucati
i pogoditi osumnjičenoga.
Saznajemo da je ubijeni čovjek Maurice Pierce.
Policija kaže da je Pierce prošao znak za obavezno zaustavljanje
i počeo preskakivati ograde da pobjegne
kroz ovo susjedstvo.
Kad ga je Wilson sustigao...
Policajac ga je pokušao obuzdati i privesti ga.
Rekao je da je osjetio nešto mokro.
Shvatio je da je Maurice izvadio
nož iz pojasa i prerezao mu grlo.
Policajac Wilson je stabilno.
Minute kasnije, susjedi zovu policiju
i navode da je napadač mrtav u dvorištu niz ulicu.
Maurice Pierce ime je koje stanovnici Austina dobro znaju,
povezano sa zloglasnim ubojstvima u prodavaonici jogurta.
Članovi obitelji Pierce kažu
da ga je prošlost sustigla jer nije vjerovao policiji.
Viši detektiv za ubojstva
nazvao me sljedeće jutro i dobio jezikovu juhu.
Rekao sam da je te iste noći trebao doći.
Ne želim čuti da je Pierce mrtav. Želim vidjeti da je mrtav.
Uvijek sam se nadao
da ćemo dobaviti dokaze
da mu se sudi za ubojstvo
i da dobije doživotnu kaznu.
Zato,
kad sam saznao da je ubijen,
nije mi to smetalo. Možda zvuči grubo, ali to je istina.
Tijekom godina, Maurice Pierce nastavio je razgovarati s policijom,
ispitivali bi ga, a on bi uvijek razgovarao s njima.
Pierce se uvijek bojao policije.
Stalno su ga gnjavili jer je uvijek bio glavni osumnjičeni.
Johnson bi ga gnjavio, pričao s njim, a on bi uvijek razgovarao.
STUDENI 1998. 7 G. NAKON UBOJSTAVA
Mislim da razumiješ
da sam ja, kao odgovorna osoba za slučaj,
frustriran što imaš informacije o njemu,
a ja ne mogu dobiti te informacije od tebe.
Dokle god vi
otkrivate apsolutnu istinu o slučaju.
Ali drugi policajci,
kad su me prvi put ispitivali,
u stanici,
imao sam 16 godina i preplašili su me nasmrt.
Govorili su da znaju da sam to učinio,
a nisam imao veze s time.
Nisam bio nigdje...
Nisam ni ondje bio. Nisam imao veze s time.
Ali rekao si...
Forrest je uzeo pištolj,
vratio se i rekao da je ubio cure
tim pištoljem.
Kad sam to rekao?
Deset dana nakon što se dogodilo.
Nakon što... Kad su me ispitivali?
Aha.
Ne znam. Nisam bio ondje.
I nemam cijeli razgovor.
Da, imate od pet ujutro.
- Da, ali... - Što se dogodilo
s glavnim dijelom ispitivanja?
Što se dogodilo s dijelom
gdje su me nasmrt preplašili?
Kad su me gađali slikama.
Govorili su mi da cure sada tako izgledaju.
I sve to.
Što se dogodilo sa svime time?
Mislim da nisu to snimali.
Zato se toliko bojim.
Pa dobro, ja te ničime nisam gađao.
Kad ovdje stavite klinca od 16 godina
i kažete mu da znate da je ubio neke ljude,
a on nema ništa s time.
To vas nasmrt prestravi.
Misliš da bi se sjećao da si ubio cure?
Da, sjećao bih se.
Pa, nadam se.
Da sam ubio cure, ne bih razgovarao sad s vama.
Govorio si:
„Ne sjećam se, ne sjećam se.”
Dok sam tipkao, počeo si plakati.
To nije netko tko se ne sjeća.
Sjećaš se.
To što plačeš ne znači da skrivaš nešto.
Što to znači?
Plašite me.
To je to značilo.
Pierce je umro zbog PTSP-a.
Ne sumnjam.
Da Maurice Pierce nije odlučio nositi pištolj u trgovački centar
15. prosinca 1991., još bi bio živ.
I nitko od nas ne bi sada razgovarao o ovome.
Nastojim ne unositi posao u kuću.
Skinem cipele na ulaznim vratima i nastojim ostaviti vani što više toga.
No onda dođem kući i radim od kuće par sati svaki dan.
Pretpostavljam da jest pomalo nejasno.
Dok sam bio u odjelu za ubojstva, riješio sam 100 posto svojih slučajeva.
Otišao sam odande bez ijednog neriješenog slučaja.
Možda sam se ureknuo s:
„Misliš da si dobar? Evo ti prodavaonice jogurta.”
O.J. Simpson. Trebao je puno krvi za DNK tada.
Tada se redovno počeo pretraživati,
od slučaja Simpson.
A sada uzimamo pikograme,
što je jedna tisućina nanograma.
Ne vidi se golim okom.
Svaki put kad dođete u labos, imate osjećaj
kao da mogu više s manje.
Jako oprezno.
Evo.
I ovako je bilo?
Ovo je rekonstruirano uz pomoć slika i snimke mjesta zločina.
Ovdje bi svi klijenti sjedili,
a pozadi je započet požar i ondje su bile djevojke.
To je prvo što vidimo jer ovdje imamo slike djevojaka
i njihove biografije.
A ovo je...
Ovo prvo vidimo svakog jutra.
To je podsjetnik da te djevojke imaju povijesti,
obitelji, lica i imale su živote.
To nije samo slučaj.
To je puno više od toga.
Ovdje imamo originalni materijal iz prodavaonice jogurta.
Ova dva ormarića puna su originalnog materijala.
Ima još ormarića na drugoj lokaciji.
Opet kažem, bespuće ovog slučaja,
ovo je samo dio pravog materijala.
Evo. Još uvijek imamo originalne VHS kasete.
Ovo su ispitivanja, kamera iz auta,
ovo su originalne VHS kasete.
Ako ih želimo gledati, morat ćemo naći videorekorder negdje.
KOPIJA KOPIJE R. SPRINGSTEEN
MICHAEL SCOTT NAKON UHIĆENJA
Imamo nepoznatu DNK...
...moram otkriti tko je to. To je glavni cilj.
Možda je kontaminacija, a možda je i druga osoba.
Kolika je vjerojatnost da je kontaminacija?
Imamo profil iz '08 koji je išao u jedan labos.
A onda smo 2017. i 2019.
našli taj profil na drugim mjestima.
Drugi labos.
I potpuno drugi dijelovi dokaza.
Kako se onda radi o kontaminaciji
ako imate različite dijelove mjesta zločina,
drugačije ljude i drugačije lance čuvanja dokaza,
i sve te stvari idu u odvojene labose u drugom vremenu?
To bi bilo kao da uzastopno dobijete na lotu.
Šansa da se uzorci koji su nepovezani
i kojima rukuju razni ljudi u raznim labosima
u drugim vremenskim periodima nekako kontaminiraju
istim muškim profilom?
To je nemoguće.
Pretpostavljam da će sada državno tužiteljstvo
reći da je zapravo bilo pet momaka umjesto četiri.
To nije kontaminacija nekoga iz labosa ili s mjesta zločina,
ali reći da je to peta osoba,
ili to pokazuje da četvorica nisu uopće bili tamo.
To je druga osoba.
Dok ne otkrijemo kome pripada profil,
to je samo nagađanje.
Nisam to razumjela.
Svi su pričali o kontaminaciji.
Obitelj mi je rekla da su uzorci kontaminirani.
Bivši policajac mi je isto to rekao.
Pa sam tako pretpostavila...
jer to su ljudi koji su radili na slučaju.
Da.
Iskreno, mozak mi je malo zakuhao
jer nema nikoga drugoga ni u jednom priznanju.
To bi moralo značiti...
To poništava priznanje.
To nema smisla s priznanjem.
Meni.
Znate?
Da.
- Da. - Ja...
Neću se miješati dok se ne sazna tko je osoba.
To bi moglo dovesti do nekoga posve nepovezanog sa slučajem.
DNK se našla u njoj iz posve normalnog razloga.
Poput prijatelja.
Ili će to biti potpuno slijepa ulica. Još ne znamo.
Ne možemo gledati da će DNK potvrditi krivnju ili nevinost.
STRUČNJAK ZA DNK
DNK je nešto što kaže: „Imam uzorak
i možda vam mogu reći tko je izvor tog uzorka
ili tko nije izvor uzorka.”
Ali kako je došla tamo, kada,
to je na istrazi i ostalim faktorima.
Kad god radite DNK test,
morate uzeti dio uzorka i iskoristiti ga.
Kad ga iskoristimo, više ga nema.
Kada imate mali uzorak DNK,
možda imate samo jednu priliku jer ćete ga možda potrošiti.
A onda nema nazad.
Ovdje su dobili Y profil od Jennifer Harbison.
Na mnogo načina pomičete granice
do najmodernije, ako ne i eksperimentalne tehnologije.
Ne znamo hoće li ovo
dati odgovore koje želimo, što jest nešto,
ili će se samo potratiti
jer nitko prije nije ovo radio.
To je posljednji pokušaj jer više nemamo ništa u slučaju
da riješimo ovo ubojstvo.
Dakle, nazvat ćemo, poslušajte,
jer žao mi je, no mi možda rješavamo zločine,
ali ne možemo rješavati tehnologiju.
Ovo je moja ekipa. Pričala sam vam.
PRIVATNA ISTRAŽITELJICA
Jako su uzbuđeni...
UMIROVLJENI DETEKTIV
...što vas upoznaju jer sam vas nahvalila.
Imamo gomilu pitanja,
ali mislim da želimo početi s time
što biste učinili drugačije, znajući što znate danas?
Nastavio bih istraživati
ljude s potoka.
Maca i ljude koji su se družili s Macom kod potoka.
Ne kao sumnjivce, nego da dobijem bilo kakve informacije
jer smo imali gomilu dojava o Mauriceu.
Ispod mosta gdje su se ti ljudi družili,
Maurice je rekao Polancu da se ondje nalazi zajednički pištolj.
Sumnjamo na to da bi to bio .380.
Maurice, možeš li nas odvesti do mjesta gdje tip skriva pištolj?
Znate li gdje je potok Shoal?
Kod potoka, dolje, iza...
Forrest je rekao da ga ondje drži.
Forrest je rekao da ga Mace tamo drži?
Nisam znao da je sve to izrečeno. To je ludo. Da.
BIVŠI „ČOVJEK S POTOKA”
Ne znam kako da odgovorim na to.
Ali, znate, rekli smo da tip,
Mace, koji je živio u stanovima North Cross s mamom,
sigurno mora pričati o meni.
Da, bio bih u tom stanu, ali s druge strane.
Točno tu?
Ne znam je li itko drugi živio u tim stanovima
s mamom. To sam bio ja.
Skinhead, što god.
Nisam mislio da ću se vratiti ovamo.
Osjećam se kao da me je djetinjstvo došlo proganjati.
Mislim da je ovo bilo to mjesto.
Prodavaonica je bila na dvije minute hoda odavde?
BIVŠI „ČOVJEK S POTOKA”
Koliko je to? Par stotina metara? Zaista je blizu.
Trgovački centar je s druge strane ovih stanova.
Ali izgleda da je došlo do velike erozije.
Mislim da je bilo...
Mislim da bismo bili ovdje da se skrivamo i pijemo pivo.
- Da. - To je to.
U iskazu
pisalo je da ste svi imali oružje.
- To je glupost. - Pitali su me za to.
To je suludo.
Pitali su me to.
Zamolili su me za DNK uzorak
jer su izgubili originalni...
Kao prvo, nismo imali novca.
Da smo imali novca za pištolj,
ne bismo ga držali u potoku.
Ta ideja o zajedničkom pištolju potpuni je apsurd.
Mislim da smo bili bahati,
željeli smo biti opaki i kul, ali nismo bili.
Znate. Nismo bili zli. Nikome nismo naudili.
Da.
Prema mojem iskustvu, ljudi ne žele čuti
da na svijetu postoje zli ljudi
i da velika većina nas
nije ni dobra ni loša, ali ćemo otići u svakakvim smjerovima.
To bi moglo djelomično objasniti što se dogodilo.
Netko je bio zao, a netko je samo pratio.
Mislim da mene muči dio
kako ta osoba koja je pratila nikad ništa nije rekla?
Kako nikad nije priznala?
Jer da, netko je bio zao,
ali vjerujem da će ljudi poći raznim putevima.
Ne želim biti jedan od njih.
Mislim da je ovo dobar, puni krug.
Primite se za ruke.
Zahvaljujemo ti, čovječe odozgo.
Zahvalni smo što si nas doveo ovamo.
Molimo te da nas sve održiš zdravima
i da danas nađemo mir i zaključak.
- U ime Isusa. Amen. - Amen.
Pomaknimo ovo jer je kapsula ovdje.
Gledajte.
- O, da. - Tu je.
Pomaknimo ovo. Oprezno.
Vratit ćemo gdje je bilo.
- Beton ili kutija? - Ne sjećam se.
Sjećam se dok su to radili.
Tu je nešto. Ne znam što je to.
Ne znam je li to to ili nije.
- Ne sjećaš se? - Ne.
- Cijela godina mi je u magli. - Da.
Da.
Ne znam.
Uza sve ovo korijenje, mislim da nije ovdje.
I ja. Možda je ondje.
- Pitam se je li ispod. - Nema smisla.
Da, ona misli da je bilo na strani dvorišta.
Čak ni roditelji nisu sigurni.
Misliš da znaš? Možeš mi pomoći?
„Najbolji frendovi zauvijek”. Da.
Amy Ayers, 21. veljače '92. Sponzor godišnjaka, g. Sun.
Evo.
- Evo ga. Kvragu! - Pazi.
- Ajme, kakav nered. - Novine.
Nešto je u plastičnoj vrećici.
Donesi kantu za smeće.
Vrpce? To je sa stabla.
- Ajme. - To je to.
Vrpce sa stabla kad su ga posadili.
Vidim imena.
Zavezali su ih kad su ga posadili.
- Nećemo zaboraviti. - Da.
To je bila kutija.
Lijepo je da su znale da nisu bile same u tome
iako su se osjećale kao da jesu.
KĆI SHAWNA I ANGIE
Očito je da su je mnogi voljeli
i puno su mislili na nju.
To je ona.
Jednom, kad smo bili u osnovnoj školi,
ne znam je li ona ikad...
Ako se osuši, bolje će se vidjeti.
Nisam znala dijelove,
ali osjećam se kao da sam oduvijek znala za to.
U kući djeda i bake je jastuk s njezinom slikom.
Uvijek sam se pitala tko je ona.
Imaju cijeli hodnik, cijeli hodnik,
pun raznih stvari s njezinom slikom.
Ne znam. Vidi se kako to utječe na njih.
Tata ne priča puno o tome.
Mama obično viče na ljude u vezi toga, ali...
Ne znam. Zapravo se pitate kakvi bi bili,
kakav bi on bio, da se to nije dogodilo.
NEĆEMO ZABORAVITI
Još jedno poglavlje zatvoreno.
Na toliko se načina moj gubitak sestre prije 30 godina
očituje u mom odraslom životu.
Ja sam Sonora, terapeut.
ELIZINA SESTRA
Imam privatnu ordinaciju u Massachusettsu.
Ono što me privuklo ovom poslu
jest to što sam život provela nastojeći se iscijeliti.
Na samom početku, kad ste izgubili dijete,
želim vidjeti
kakvo vam je bilo inicijalno iskustvo.
Mislim da koristi ispričati priču
u raznim okolnostima, na razne načine.
Željela sam vam dati priliku da napišete pismo djetetu.
To može biti nešto što vam se trenutačno događa u životu.
Ali mislim da trauma nikad ne gubi na svojoj snazi.
Kad me pitate sjećam li se prodavaonice jogurta,
osjećam kako mi se tijelo mijenja
kad proživljavam to sjećanje.
Zato... To se možda nikad neće promijeniti.
Prošla je 31 godina i još pričamo o tome.
A trudim se da ne.
Iskreno, vjerojatno ne bih
- da ne pričam s vama. - Da.
Ali trebala mi je za povezanost.
Jučer smo razgovarali
o proživljavanju iskustva i kako počnete znati
stvari koje drugi ne znaju.
Mislim da to nije isto za svakoga.
Ne.
Jer neki ljudi
koje znam iz obitelji, postali su više cinični.
Ne mogu naći riječi za to,
a i pokušavala sam naći riječi za sebe.
Zašto su me tragična iskustva otvorila da više volim ljude?
Jer bi se moglo dogoditi suprotno.
Oboje se događa.
Da, pričajte mi.
- Oboje se dogodi. - Da.
Postaneš bezobrazna i cinična,
ali isto tako, osjećaš se kao da si s druge strane.
Približiš se ljubavi.
Nevjerojatan je alat kojim se liječimo, a rijetko ga koristimo.
Toliko se približimo boli da je ugodnije biti ondje,
nego ići prema svjetlosti gdje je sloboda.
ELIZIN I SONORIN OTAC
Da, to čujem u grupama za oporavak od traume s kojima radim.
„Ne sviđa mi se ovo,
ali bojim se da ne znam što još postoji.
Ovo je nešto što poznajem. Znam se s time ponašati.
Znam se držati boli.
Znam živjeti uz ovu bol.”
Imam izreku da, kad umrem,
nadam se da ću biti hrabra i samo uskočiti u to.
Želim slobodu da padnem u ono sljedeće, što god to bilo.
- Da, pustiti strah. - Pustiti strah.
Jedna od teških stvari, a to shvaćam 30 godina kasnije,
jest snaći se kako živjeti život.
I živjeti život nakon svega.
Ne znači da te ne treba biti briga,
ali znaš da moraš
otkriti što voliš raditi i što želiš raditi.
Da.
Teško je.
Ali mislim da je to jako važno. Vratio sam se u školu
nakon deset godina.
U strojarstvo. To volim.
Mislim da je teški dio
kod ubojstva što se upetljate u cijelu istragu.
Da.
Je li dobra? Loša? Je li netko zeznuo? Bla, bla, bla.
Tek kad sam otišao
na pravu grupu za žalovanje, tada sam se oslobodio.
A pozvan sam jer mi je te godine umro tata.
Bilo je prilično trivijalno.
Mrzim to reći. Imao je 85. Dugo je bio bolestan.
Cijelo sam vrijeme pričao o Elizi.
To je bilo oslobađajuće, fokusirati se na tugu.
To u ubojstvima niječete.
- Da. - Sve je to potrebno.
- Ali nije potrebno za nas. - Nije za mene.
- Da. - Tako je.
Slažem se s time
jer smo mislili da činimo ispravnu stvar
time da idemo u javnost s ovime
jer smo morali to držati u javnosti
kako bismo imali podršku
zajednice te da nam
pomognu naći te ljude.
Svaki put kad se nešto dogodilo, tu su bile kamere.
Kako vrijeme prolazi, to vam uzme danak.
Prošla je 31 godina.
Ne bih učinila sve isto.
Povukla bih se
i otišla daleko da imam tiho vrijeme s Bogom.
Ali ono s čime trebamo biti oprezni,
jer smo bili toliko u javnosti,
jest da mnogi nemaju podršku zajednice.
Nekome je ubijen brat i nitko nikada ne razgovara o tome.
Više ne izgovaraju njegovo ime.
Potrebna vam je ta ljubav. Treba vam zagrljaj kad patite.
To je dvosjekli mač javnosti.
Dobili smo puno pažnje odmah jer je to bila prijelomna vijest.
Četiri bijele djevojke ubijene.
Ne znamo baš puno o slučaju.
Što znamo o slučaju?
Što god nam kažu, vjerujemo.
Jer...
Da, malo bih se više odmaknula,
ali osjećala sam obvezu da iznesem to.
Žao mi je što prekidam, ali trebamo
jednu snimku samo vas dvoje.
U redu.
- Ovo dvoje? - Samo mi.
- Ne. Vas dvoje. - Široka leća za nas.
Hvala vam na ovome.
Bilo je odlično.
Nije li divan? Tako je dobar.
Znala sam da je bolje da ja to učinim.
Kad želi podijeliti iskustvo...
- I jest. - Ali boji se, da.
- Bilo mi je drago. Dobar osjećaj. - Znam. Drago mi je.
Samo...
Samo ostavi ovo postrani neko vrijeme.
Bilo je teško ovih nekoliko dana samo se prisjećati ovog.
Ali volim te i cijenim mogućnost da ovo učinim.
Dala si mi veliki dar.
Time što si razgovarala sa mnom ovih dana. Ne mogu se dovoljno zahvaliti.
Toliko sam naučila od tebe.
- Nadam se da će pomoći nekome. - Pomaže meni.
- To je jedina osoba koja mi je bitna. - Da, puno mi pomaže.
Zahvalna sam što si podijelila iskustvo sa mnom.
Nemam svoju mamu da s njom razgovaram, ali mogu s tobom.
Jedna luda žena s drugom.
- Trebalo bi se dobro uklopiti. - Da? Točno.
Trebala bi biti ista osoba.
Da.
- Jesmo li gotovi? - Jeste snimili?
Evo nas.
Teško je ovo vidjeti.
Slike na zidu neki su od slučajeva
koje smo riješili tijekom godina.
Koliko su slučajevi bili stari? Jako?
Da, većina je iz '80-ih i '90-ih.
Sigurno ste čuli slično
od svakog detektiva u zadnjih 30 godina kako naporno rade,
„radimo na tome”, a ja sam najnoviji tip,
ali želim da znate da dajem sve od sebe za ovo.
DNK je u središtu istrage.
Nastavljamo reevaluaciju svakog dokaza
jer ono što je možda bilo
nemjerljivo prije par godina zbog svog sastava,
stanja ili bilo čega,
možda je nešto što sada možemo obraditi.
Imamo ograničenu količinu.
To je moja odluka kao glavnog detektiva, no ne radim sam.
Kad se radi o DNK, dovodim puno pametnije ljude.
Stručnjake iz cijele zemlje koji nas savjetuju kako bismo,
kad činimo nove korake u istrazi,
testiramo nešto ili pokušavamo
koristiti DNK, kako bismo imali najbolje moguće izglede.
Ako nemamo dobre izglede, onda još malo čekamo.
Ako imate neka pitanja,
rado ću odgovoriti na njih.
Lijepo je dobiti...
neke informacije.
Govorili smo to tijekom godina,
da je uvijek dobro imati svjež pogled na to.
Možemo komunicirati s obitelji i policijom
te, nadajmo se, riješiti ovo.
Pun sam nade.
Siguran sam da tehnologija napreduje takvom brzinom
da ćemo doći do toga da možemo odnijeti uzorak u labos,
stvari koje se prije nisu mogle testirati,
s realističnim očekivanjem da ćemo naći profil.
Jednog ćemo dana riješiti ovaj slučaj. Želim da javnost to zna.
Imat ćete vlastitu bol, način i vrijeme.
Ne morate posjećivati ovo.
U nekom trenu projekt završava
i film će biti gotov, i onda pustite.
Ovo je drugačije jer nisam završila.
Bilo je vrlo komplicirano.
Nisam vidjela sve uglove, sve priče,
svih ljudi.
Temeljni osjećaj bio je osjećaj neuspjeha.
Širi osjećaj bio je da sam razočarala ljude.
Osjećam se kao da sam razočarala ljude.
One koji su mi dali puno povjerenje.
Ali znala sam da to vrijedi čuvati.
Drago mi je da ove snimke pronalaze dom.
Za mene je to odavanje počasti ljudima koji su mi dopustili da ih snimam.
Kako godine prolaze,
ovo još uvijek čeka neriješeno.
Prije sam se svakog 6. prosinca skrivao.
Niste me mogli naći. Otišao bih s posla.
Čak i kad sam bio u policiji i kasnije.
6. prosinca niste me mogli naći.
Bio sam u kutu sam.
To je moja verzija dana tog zloglasnog dana.
Vjerojatno će to tako biti
sve dok se ne riješi.
Nekad mislim da imam sjećanje, ali to je fotografija.
Fotografija koju sam vidjela mnogo puta
i stvorila sam priču oko nje.
Mislim da nije važno je li sjećanje točno ili nije,
jer je to vaše sjećanje.
Pitate kako se nosimo s traumatskim sjećanjima
i mijenjamo ih ili popravljamo?
Postoji jedan pravac mišljenja koji kaže:
„Samo pričamo priču iznova.”
Ali mislim da se druge stvari moraju dogoditi
u pričanju te priče iznova i iznova.
Mislim da nam u tome treba puno podrške.
I da je važno da imamo suosjećanje za druge ljude oko nas
dok svjedoče našoj priči.
Postoje benefiti za onoga koji priča i za onoga tko sluša
tu priču.
Mislim da to može promijeniti način na koji sjećanje živi u vama.
Vidi, Eliza!
Prijevod titlova: Mirna Jelečanin