Kol Robas buvo Traviso apygardos kalėjime, susirašinėjome laiškais.
Turėjo daug laiko, tad rašydavo ilgus laiškus.
KLERA HUJI REŽISIERĖ
Tai pirmas laiškas, kurį mums parašė.
„Miela Klera,
kai esi kalėjime, laikas tampa keistu.
Kartais sekundė trunka visą dieną, o kartais diena praeina per sekundę.
Kai sėdi kameroje 23 valandas per parą, laikas tįsta į begalybę.
Daug skaitau.
Perskaičiau visą „Kopų“ seriją.
Turbūt viena iš geriausių mokslinės fantastikos serijų,
laikau tai klasika.
Nemėgstu kryžiažodžių.“
Man atrodo, nusiunčiau kažkokių užduočių knygelių.
„Bet klausau NPR, nors labiau mėgstu BBC naujienas.
Situaciją išnaudojau tam, kad tapčiau geresniu žmogumi
per devynerius su puse metų.
Tu to nematai, nes pažįsti mane
tik savaitę, bet paklausk mano mamos. Arba net tėvo.
Gal jau net filmavai, kaip jie apie tai kalba.
Net nežinau, ką iki šiol turi.
Per tuos metus labai pasikeičiau, sunku net paaiškinti.
Kuo greičiau atrašyk. Su nuoširdžiausiais linkėjimais, Robas.“
Tai buvo jo pirmas laiškas. Susirašinėjome dar kelis kartus
iki kol buvo paleistas už užstatą. Taip.
MES NEPAMIRŠIME
JOGURTINĖS ŽUDYNĖS
Išgirsti, kad nuosprendis panaikintas, buvo neįtikėtina.
O, žmogau, stovėjau
prie savo kameros durų, kai... nes pareigūnas prie tavęs prieina,
nes tai neateina su paprastu paštu.
Teisinis paštas kitoks.
Jie atneša juos, klausiau: „Kas čia?
Iš Baudžiamųjų bylų apeliacinio teismo.“ Atplėšiau ir galvoju: „Oho!“
Mūsų nuosprendžius panaikino dėl šeštosios pataisos pažeidimo,
dėl teisės į konfrontaciją.
Per Springstino teismą
jie paėmė mano rašytinį parodymą
ir pareigūnas garsiai perskaitė jo dalis teisme.
Per mano teismą jie rodė ištraukas iš jo vaizdo apklausos.
Konstitucijoje sakoma: „Tu turi visišką teisę
apklausti savo kaltintoją.“
Aš atsisakiau liudyti jo teisme.
Jis atsisakė liudyti mano teisme.
Tai kada mes galėjome
susidurti su savo „kaltintojais“?
MAIKAS LINČAS TEISĖJAS
Tai buvo tarsi pilkoji teisės zona.
Kai buvo nagrinėjama apeliacine tvarka,
JAV Aukščiausiasis Teismas priėmė sprendimą,
kuris iš esmės pakeitė įstatymą ir viskas pasidarė aišku kaip dieną,
dėl to byla buvo panaikinta.
Naujausia informacija
vienoje iš garsiausių Ostino bylų.
Apeliacinis teismas nusprendė,
kad Skotas neteisingai nuteistas dėl žmogžudystės
Traviso apygardoje.
Prisipažinimas neteisingai pateiktas prisiekusiesiems,
jis neapklausė Springstino,
vieno iš kaltintojų.
Skotas ir Springstinas buvo išteisinti.
Apeliacinis teismas nusprendė, kad buvo pažeistos konstitucinės teisės.
Kai išgirstu žodžius...
MARIJA TOMAS ELIZOS MAMA
...kad jų teisės buvo pažeistos, aš...
Mūsų dukros buvo nužudytos.
Aukščiausiasis teismas priėmė sprendimą penkių prieš keturis balsų dauguma.
POLAS DŽONSONAS TYRĖJAS
Taigi, keturi teisėjai sakė:
„Ne, tai nieko nekeičia,“ bet daugumos pakanka.
Penkiese nusprendė, kad keičia, todėl jie grįžta į naują teismą.
Klera Huji: Kiek laiko tuo metu jau buvai kalėjime?
Maždaug šešerius su puse ar septynerius metus.
Tai tik apytiksliai.
Daug žmonių nesupranta įvykių eigos.
Nusikaltimas įvykdytas 1991 m.
KARLOSAS GARSIJA ADVOKATAS
1999 m. Maiklas Skotas prisipažįsta, Springstinas prisipažįsta.
Springstinas pralaimi bylą, Skotas pralaimi bylą.
Vienam mirties bausmė, kitam gyvenimas.
Po septynerių metų abi bylos panaikinamos ir jie grįžta į teismą.
Tuomet prokuroras nusprendė,
kadangi iš prisipažinimų matyti, jog merginos,
ar bent viena iš jų, buvo išžaginta,
galbūt pavyks rasti DNR įrodymų naujam teismui.
Ar patyrei orgazmą?
Nežinau, ar išsiliejau, ar ne.
Per pirmąjį teismą jau turėjo profilį,
bet ant ėminių nebuvo jokio svetimo DNR.
Todėl, kad tuo metu reikėjo didelio skysčių kiekio.
Dabar jie ištyrė naudodami naują technologiją,
vadinamą Y-STR,
kuri leidžia aptikti daug mažesnį DNR kiekį.
Valstija sužinojo apie šį Y-STR testą...
AMBER FARELI GYNYBOS NARĖ
...ir pagalvojo: „Šansas,
nes dabar nebegalime naudoti tų prisipažinimų vienas prieš kitą.
Įrodysime moksliškai, kad kaltas.“
Yra X chromosoma, ir yra Y chromosoma.
Jei esi XX - esi moteris. Jei esi XY - esi vyras.
Y-STR testas ignoruoja moterišką DNR.
Gauname skambutį iš teisėjo biuro:
„Ar galite tuoj pat atvykti?“
Kai atvykome,
prokurorai pasakė: „Radome
visą Y-STR profilį pas Eimę Ajers.“
EIMĖ AJERS 13 METŲ
„Ir jis nesutampa nė su vienu iš jūsų kaltinamųjų.
Nei su šitais dviem, nei su tais kitais.“
Svarbiausia, ką reiškia DNR, tai kad kaltas kažkas kitas.
DŽO SOJERIS ADVOKATAS
Tai nė vienas iš tų keturių vaikinų.
Tad, spėju, dabar Teksaso valstija sakys,
kad ten buvo penki vaikinai, ne keturi.
Nors tai visiškai prieštarauja teorijoms,
kurias naudojo pirmojo teismo metu.
Jie tikėjosi gauti Y-STR rezultatą
ir tuo įkalti paskutinį vinį.
Vietoj to, jie gavo tiesą, su kuria nesugeba susitvarkyti.
Tad Teksaso valstija sugalvoja teoriją,
kad mėginys buvo užterštas.
Kažkas nutiko su tuo mėginiu.
Galbūt tai užteršimas, o gal dar vienas žmogus.
RAUZMARI LEMBERG TRAVISO APYGARDOS PROKURORĖ
1991 m. nusikaltimo vietos ėminių paėmimas
kartu su laboratorijos procedūromis
ir mėginių tvarkymu...
Y-STR gali aptikti net nusitrynusias odos ląsteles.
Tad bet kas, kas prisilietė ar buvo netoliese mėginių,
galėjo užteršti įrodymus.
Nusikaltimo vieta.
Buvo dešimt centimetrų vandens, viskas užlieta.
ANDŽĖ AJERS EIMĖS SVAINĖ
Nuogos merginos ant grindų, vandenyje.
Galėjo būti bet kas. Galėjo...
ŠONAS AJERSAS BROLIS
Juk tai restoranas. Ten nuolat lankėsi žmonės.
Tad jie pradėjo testuoti kiekvieną ugniagesį,
kuris buvo vietoje, jų buvo daugiau nei 50.
Taip pat visus pareigūnus, kitus teisėsaugos darbuotojus,
teismo medicinos ekspertą. Jie testuoja Eimės tėvą...
brolį...
ir visus, kurie, jų manymu, galėjo būti susiję.
Buvo ištirta daugiau nei 200 vyrų,
kurie bent jau buvo matę kūną arba buvo arti jo.
Nėra nieko kito,
nebent gal šitoj krūvoj jo nėra,
kalbu apie tikrąjį žudiką.
Ar mėginys galėjo būti užterštas? Taip.
Yra tokia galimybė. Ar tikėtina? Ne.
Pilnas profilis iš paimto ėminio jauniausios aukos kūne?
Ne. Tai ne užterštumas. Tai žudikas.
TRAVISO APYGARDOS KALĖJIMAS 10 VAKARŲ GATVĖ, 500
2009 M. BIRŽELIS
Nuo pat pirmojo teismo
atsirado naujų DNR technologijų.
Dabar man akivaizdu,
kad įrodymai
dėl šių keturių jaunų moterų mirties rodo vieno vyriškos lyties asmens DNR,
kurio tapatybė mums dar nežinoma.
Blaiviai mąstydama negaliu
leisti šiai bylai keliauti į teismą, kol nežinome, kas yra tas vyras,
ir kol nežinome visos tiesos.
Pirmą kartą Teksaso kriminalinės teisės istorijoje
du jauni vyrai buvo paleisti už užstatą
keturių tyčinių žmogžudysčių byloje.
Nusprendžiau, kad nebegaliu jų ilgiau laikyti kalėjime,
tad paleidau už užstatą
ir nustačiau valstijai terminą pasiruošti teismui.
Vis tiek manau, kad Robertas Springstinas ir Maiklas Skotas yra atsakingi
už žmogžudystes jogurtinėje.
Galiu patikinti visuomenę, kad dirbsime
su šia byla, kol vėl pasieksime teismą.
Pirma, atsiprašiau Roberto,
kad taip ilgai reikėjo laukti šios dienos.
Nebuvo laisvėje daugiau nei dešimt metų.
Pažadėjau, kad daugiau ten negrįš.
Nesvarbu kaip, bet laimėsim bylą.
Per teismą ar per bylos nutraukimą.
Koks jausmas būti laisvėje?
Nuostabus. Noriu padėkoti Dievui, savo šeimai ir advokatui
už šią galimybę. Ačiū.
Galimybė, kad atitikimas
niekada nebus rastas, šios mamos negąsdina.
Byla stipri. Mums išvis nereikėjo DNR.
BARBARA VILSON MOTINA
Jie mokės visą likusį gyvenimą.
Jei būčiau jų vietoje, pati pasilikčiau kalėjime.
Ten jiems saugiau, nes daug žmonių dėl to labai supykę.
2009 M. LIEPA MĖNUO PO PALEIDIMO
Ši byla labai paprasta.
Tai bloga apklausa,
tyrėjai peržengė ribą...
PASIRENGIMAS TEISMUI
...sukėlė netikrą prisipažinimą.
Jie kenčia nuo vadinamojo patvirtinimo šališkumo,
tai reiškia, kad jie ieško
bet kokių kaltės įrodymų, nes iš anksto tiki, kad žmogus kaltas.
Čia Karlosas Garsija, ir manau, kad jis čia
repetuoja savo įžanginę kalbą
naujajam teismui, kuris turėjo vykti,
berods, 2008 ar 2009 metais.
Bandė priversti Maiklą prisiminti detales.
O Maiklas išsigąsta ir nieko neprisimena.
Tada jis pradeda: „Tai tas ginklas, taip?
Nagi, pasakyk.“
Ir Maiklas sako: „Taip, tas ginklas. Ginklas, kuriuo šovė į merginas.“
Polas Džonsonas žino, stebėdamas tą įrašą...
Sėdi kažkur netoliese, kitame kambaryje, ir stebi, kas vyksta.
Tą akimirką Polas Džonsonas žino, kad tai ne tas ginklas.
Nes Polas Džonsonas jį ištyrė.
Ostino balistikos specialistas pasakė:
„Labai mažai tikėtina, kad šiuo ginklu nužudytos merginos.“
Buvo per mažai pabrėžta
pirmojo teismo metu,
kad ginklas nesutapo,
kad nebuvo jokių fizinių įrodymų, siejančių tuos vaikinus su nusikaltimu.
Policija žinojo, kad ginklas nesutampa,
nors apklausoje su Maiklu Skotu jie leido suprasti,
kad turėjo ginklą, kuris sutapo.
Per 17 metų nuo nusikaltimo
nebuvo rasta nė vieno fizinio įrodymo,
kuris sietų šiuos vaikinus su įvykio vieta.
Nė vieno.
Kiek laiko?
- 48 minutės. - Gerai.
Reikia trumpinti bent 20 minučių.
Varge.
Mano nuomone, Džonsonas viską sugadino.
Ir ne tik sugadino, jis nuslėpė tai, kas nesutapo.
Taigi, visi šrato tyrimai,
iš kulkų, rastų merginų kūnuose, neleidžia tvirtai pasakyti,
ar jos buvo iššautos iš Mauricijaus ginklo.
Mauricijus sakė:
„Ginklas, su kuriuo mane sulaikė, yra tas,
su kuriuo Forestas nužudė merginas.“
Bet mes visada žinojome, kad Mauricijus turėjo prieigą prie kitų ginklų.
Todėl, net jei negalėjome to patvirtinti šimtu procentų,
Mauricijus nebūtų buvęs išteisintas, nes jis galėjo turėti kitą ginklą.
Ginklas, su kuriuo suėmė,
atitiktų tik tuo atveju, jei tikėtume Mauricijumi.
Manau, esu atviras žmogus.
Sakau tiesą.
Manau, esu sąžiningas viskame, ką darau,
ir mano tyrimas, manau, buvo atliktas sąžiningai.
O nuosprendžiai tik patvirtino tai, ką aš visada maniau,
kad jie tai padarė, ir mes tai įrodėme
be pagrįstų abejonių, kad jie tai padarė.
TRAVISO APYGARDOS TEISINGUMO KOMPLEKSAS
Maiklas ir Robertas...
2009, SPALIS IKITEISMINIS POSĖDIS
...teisme lankėsi daugybę kartų,
bet tai buvo pirmas kartas, kai įžengė kaip laisvi žmonės.
Abu vyrai buvo paleisti birželį,
kai teisėjas Maikas Linčas juos paleido už užstatą
ir liepė prokurorams arba pateikti kaltinimus, arba užtilti.
Prasideda posėdis. Visi atsistokite.
Traviso apygardos 167 teismas pradeda darbą.
Teisėjauja gerbiamas Maikas Linčas. Sėskite.
Laba diena. Pradedame posėdį.
Rugpjūtį teismas
dėl bylos unikalumo ir aplinkybių
nustatė šiandieną kaip datą, kada šalys turi pranešti teismui,
ar yra pasirengusios pradėti prisiekusiųjų teismą.
Kaip teismui gerai žinoma, valstija atlieka tyrimus,
kad nustatytų vyriško DNR tapatybę...
EFRAINAS DE LA FUENTIS PAVADUOTOJAS
...kuris buvo rastas per Y-STR tyrimą
viename iš aukos makšties mėginių.
- Todėl, Gerb. - Teisėjau, kadangi
tas vyras vis dar nenustatytas,
valstija nemato kitos išeities,
kaip pateikti prašymą teismui
nutraukti bylą, kol bus tęsiamas tyrimas
dėl šios vyriškos DNR tapatybės.
- Valstija nori ką nors pridurti? - Ne, pone.
Kadangi prieštaravimų negauta, teismas tenkina prašymus
dėl kiekvieno kaltinimo, dėl kiekvieno iš dviejų kaltinamųjų.
Kadangi valstija nebuvo pasiruošusi dėl įrodymų problemų,
aš faktiškai priverčiau juos nutraukti bylą be išankstinio išteisinimo.
Manau, mes tiesiog vykdėme įstatymą ir elgėmės teisingai.
Suprantu, kad daug kas lieka nepatenkinti...
Atsiprašau.
...kad nėra galutinio sprendimo.
Bet spėju, kad kaltinamieji
džiaugiasi būdami laisvėje ir nebeturėdami kaltinimų.
Springstinai, ką manot?
Kol kas jokių komentarų.
Čia nėra jokios pergalės.
Pagrindinis bylos klausimas vis dar neatsakytas.
Kas įvykdė nusikaltimus?
Kur tie žmonės? Ir mes turime juos surasti.
Bet svarbiausia, turime užjausti ir rūpintis
merginų šeimomis.
Gali eit į teismą, bet nesulaukti teisingumo.
Gausi tik įstatymą.
Tau jis gali būti visai kitoks nei man...
BOBAS AJERSAS EIMĖS TĖVAS
...ar bet kuriam kitam žmogui.
- Taip. - Kartais teisingumas yra kerštas.
Nesupraskite klaidingai...
tai buvo sunkus sprendimas,
nebūčiau norėjęs jo priimti.
Bet manau, tai teisingiausias ir strategiškai geriausias kelias...
RONAS LARAS TYRĖJAS
...kad galėtume iš naujo teisti Springstiną ir Skotą.
Ar galite ieškoti per visą
CODIS ar seksualinių nusikaltėlių duomenų bazę?
Šitam profiliui duomenų bazės nėra.
Tai Y chromosomos profilis ir jam nėra jokios duomenų bazės.
Ką tai reiškia teisingumo sistemai?
Nes arba jūs šiandien paleidote du žudikus,
arba kalėjime sėdėjo ne tie žmonės.
Kaip gali tikėt teisingumo sistema,
jei nė vienas variantas nėra geras?
24 Traviso apygardos prisiekusieji kartą nagrinėjo šią bylą
ir nuteisė abu šiuos vyrus.
Tai tik naujas posūkis.
Turime toliau ieškoti DNR atitikmens.
Sakiau, nemanau, kad būtų teisinga dabar pateikti bylą prisiekusiesiems.
Liepti jiems spėlioti.
Todėl lauksime.
- Sveikinu. - Ačiū.
Bet dabar atrodei užtikrintas. Tikrai. Atrodei... tiesiog užtikrintas.
Tai jo pirmoji, kaip laisvo žmogaus, diena.
Na, bent jau ne kalėjime.
Atrodai puikiai. Manau, atrodai gerai.
Atrodai sveikas...
Nors tau ir buvo panaikinti kaltinimai...
2009, LAPKRITIS SAVAITĖ PO BYLOS NUTRAUKIMO
...visuomenės akyse tu jau beveik išteisintas.
Aš dar neišteisintas.
Man tik panaikino kaltinimus.
Tad perėjau...
iš vieno kalėjimo į kitą.
Šūdas.
Šimto dolerių vertės kelnės, o diržas netelpa į kilpas.
Tai nebuvo kažkas džiuginančio, kaip daugelis žmonių
manė, jog bus,
nes negali apie tai negalvot.
Visada galvoji: „Ar kada nors būsiu išteisintas?“
- Labas! Malonu. - Su mumis prodiuseris.
Jauskitės kaip namie.
FILMAVIMO GRUPĖ
Galiu užkaisti dar kavos. Turim „Gatorade,“ dietinio „Dr. Pepper“
- ir, žinoma, vandens. - Labai malonu. Kol kas atsisakysim.
Mes šiek tiek pafilmuosim,
ką veiki kasdieniniame gyvenime.
Čia, galima sakyti, mano virtuvė.
Turiu mažą orkaitę, mikrobangų krosnelę.
Keptuvę.
Robertas Springstinas, dabar 35 metų...
„48 VALANDOS“ KETVIRTA ĮMOKA
...niekada nesitikėjo praleisti dešimt metų kalėjime.
Pastaraisiais metais buvo daug chaoso ir triukšmo,
noriu paaiškint tam tikrus dalykus,
kad žmonės žinotų tiesą.
Ar tavo pirštų atspaudai buvo rasti
- parduotuvėje? - Ne.
- Tavo kraujas? - Ne.
- Tavo DNR? - Ne.
- Plaukų? - Ne.
Bet jam vis dar sunku paaiškinti, kodėl po valandų neigimo
jis galiausiai prisipažino policijai.
Kaip tai nutinka?
Nežinau.
Tai psichologiniai dalykai, kurių aš nesuprantu.
Ar gailiesi, kad prisipažinai?
Iš vienos pusės taip, iš kitos - ne.
Kalbėjausi su keliais advokatais ir ekspertais,
ir visi jie sakė: „Žinai, tai gali nutikti bet kam.“
Žmonės tik dabar pradeda suvokti
tiesą apie klaidingus ir priverstinius
prisipažinimus.
2009 M. LAPKRITIS TRYS SAVAITĖS PO BYLOS NUTRAUKIMO
Gerai? Taip. Nudėk, Bela.
Labas, panele Bela.
Sakiau tą eilutę, taip?
Viseris klausė, kokią poeziją rinkčiausi
apibūdinti savo bylos pabaigai.
Pasakiau, kad T. S. Eliotą.
Taip baigsis pasaulis Taip baigsis pasaulis
Ne su trenksmu, o su dejone
Na, tai nelabai patenkina.
Viskas baigėsi, nes mokslas neturi nuomonės.
Ir štai mes sėdime čia.
Gyveni su Dievu.
Nori cigaro?
Ne, ačiū.
Šį rytą kalbėjausi su teisėju Linču.
Ši byla baigta, bet ji niekada nesibaigs.
Tai buvo viena iš temų, kurias aptarėm.
Jis klausė apie tave, papasakojau jam.
Mano, kad pasišalinai.
Pasakiau, kad tu Vakarų Virdžinijoje,
kad niekada negrįši į Teksasą.
Prokuratūra vis dar tiki, kad esi kaltas. Policija kaip pasiutusi.
Jei pagautų tave prie vairo, iš Ostino neišvažiuotum.
Rastų, už ką tave pasodinti.
Esu tuo tikras.
Net jei kaltinimai buvo panaikinti,
tai vis tiek būtų sensacinga naujiena.
Jogurto parduotuvės kaltinamasis... Bela, prisiekiu Dievu.
Bela, aš tuoj tave...
Ne! Ne, man nerūpi, ką galvoji.
„ANYTIME“ UŽSTATŲ BIURAS DIRBAME VISĄ PARĄ
48 VALANDOS
Man patinka Teksasas. Nenoriu išvykti,
bet tai geriausias sprendimas, todėl...
Nesupratau, kad situacija su policija tokia rimta.
Na, mes tiksliai nežinom, ar ji rimta,
bet viskas atrodo gan blogai,
todėl nenorim, kad kiltų kokių nors problemų.
Geriau būti atsargiems nei gailėtis.
Važiuojam į rytus, N2. Čia stovėjimo aikštelė.
PO METŲ
EMS 10-18, turim sužeistą pareigūną.
Tai, kas prasidėjo kaip įprastas patikrinimas kelyje,
baigėsi vyro, turėjusio bėdų su Ostino policija, nušovimu.
Pareigūnas spėjo iššauti vieną kulką,
kuri pataikė į įtariamąjį.
Sužinojome, kad nušautas vyras yra Mauricijus Piersas.
Teigia, kad Piersas nesustojo prie stop ženklo,
bandė pabėgti iš šios kaimynystės,
šokdamas per tvoras.
Kai Vilsonas jį pagaliau pavijo...
Pareigūnas bandė jį sulaikyti ir suimti.
Sakė, kad jis pajuto kažką šlapio.
Suprato, kad Mauricijus paėmė
peilį nuo jo diržo ir perrėžė gerklę.
Pareigūno Vilsono būklė stabili.
Netrukus kaimynai iškvietė policiją,
sakydami, kad užpuolikas negyvas kieme už kelių namų.
Mauricijaus Pierso vardą gerai žino daugelis ostiniečių,
siejamą su žymiosiomis jogurto parduotuvės žudynėmis.
Pierso artimieji sako,
kad jį persekiojo praeitis, jis nepasitikėjo policija.
Kitą rytą man paskambino
vyriausiasis žmogžudysčių skyriaus seržantas, iškeikiau jį.
Sakiau, kad turėjo susisiekti su manim.
Nenoriu girdėt, kad Piersas miręs. Aš noriu jį matyti mirusį.
Aš visada tikėjausi,
kad pavyks surinkti įkalčius,
atvesti jį į teismą už nužudymą
ir nuteisti iki gyvos galvos.
Tad kai
sužinojau, kad jis buvo nužudytas,
neliūdėjau. Gal skamba šiurkščiai, bet tai tiesa.
Bėgant metams, Mauricijus Piersas nuolat kalbėdavo su pareigūnais,
jie apklausdavo jį, o jis visada su jais kalbėjosi.
Piersas visad bijojo policijos.
Jie nuolat jį kalbino, nes visada buvo pagrindinis įtariamasis.
Džonsonas vis ateidavo, trukdydavo jam ir jis vis tiek kalbėdavo.
7 METAI PO ŽUDYNIŲ
Manau, tu supranti,
kad aš, būdamas atsakingas už šios bylos tyrimą,
esu susierzinęs, nes tu turi informacijos apie šią bylą,
o aš jos iš tavęs negaunu.
Kol ieškai
absoliučios tiesos apie šią bylą.
Bet kiti pareigūnai,
kai pirmąkart apklausė mane
policijos nuovadoje,
man buvo 16, jie labai mane išgąsdino.
Kartojo: „Žinom, kad kaltas,“
nors nieko nepadariau.
Nebuvau net...
Nebuvau ten. Aš niekuo dėtas.
Bet sakei...
kad Forestas paėmė ginklą,
grįžo ir pasakė, kad nužudė mergaites
su tuo ginklu.
Kada taip sakiau?
Dešimt dienų po įvykio.
Po to... kai mane tardė?
Taip.
Aš nežinau. Nebuvau ten.
Be to, neturiu visos apklausos įrašo.
Taip, bet jūs turit nuo penktos ryto.
- Taip, bet... - Kas nutiko
pagrindinei daliai?
Kas nutiko daliai,
kur mane baisiai išgąsdino?
Kai svaidė nuotraukas.
Sakė: „Štai kaip atrodo mergaitės,“
ir panašiai.
Kas nutiko tai daliai?
Manau, tuo metu neįrašinėjo.
Todėl labai bijau.
Gerai. Nieko į tave nemečiau.
Kai čia pasodini šešiolikmetį,
sakai: „Žinom, kad nužudei jas,“
nors nieko nepadariau.
Tai labai gąsdina.
Manai, prisimintum, jei nužudei?
Taip, prisiminčiau.
Na, tikiuosi.
Jei būčiau jas nužudęs, nekalbėčiau su jumis.
Sakei:
„Neprisimenu. Neprisimenu. Neprisimenu.“
Kai rašiau, tu pravirkai.
Tai ne pamiršimas.
Tu prisimeni.
Vien dėl to, kad verki, nereiškia, jog kažką slepi.
Ką tai reiškia?
Kad labai mane gąsdini.
Štai ką tai reiškė.
Piersas mirė dėl potrauminio streso.
Neabejoju tuo.
Jei Mauricijus Piersas nebūtų pasiėmęs ginklo į prekybos centrą
1991 metų gruodžio 15 dieną, jis būtų gyvas,
dabar nekalbėtume apie tai.
Namuose stengiuosi negalvoti apie policijos reikalus.
Nusispiriu batus prie durų ir palieku tai už slenksčio.
Nors kasdien dar porą valandų padirbu nuotoliu.
TYRĖJAS D. DŽEKSONAS BYLOS SKYRIUS
Todėl bergždžias reikalas.
OSTINO POLICIJA
Žmogžudysčių skyriuje išsprendžiau visas bylas.
Nepalikau nė vienos atviros.
Gal prakeikiau save, sakydamas:
„Manai, esi toks geras? Štai jogurto parduotuvė.“
Ou Džei Simpsono byloje reikėjo daug kraujo DNR.
Tada DNR tapo kasdieniu žodžiu,
per Simpsono teismą.
Dabar kalbame apie pikogramus,
tūkstantąją nanogramo dalį.
Plika akimi jų nepamatysi.
Kiekvieną kartą laboratorijos sugeba padaryti
vis daugiau iš mažiau.
NEIŠAIŠKINTŲ BYLŲ SKYRIUS
Atsargiai.
Štai.
Ar taip ir atrodė?
Viskas atkurta iš nuotraukų ir vaizdo įrašo.
Čia priekis, kur sėdėjo klientai,
o gale kilo gaisras, ten buvo merginos.
NEGALIU PATIKĖTI, KAD JOGURTAS!
Pirmiausia matome jų nuotraukas
su trumpomis biografijomis.
Ir tai...
Matom jas kiekvieną rytą.
Primena, kad jos turėjo istorijas,
šeimas, veidus, gyvenimus.
Tai ne šiaip byla.
Tai daug daugiau.
Turim originalių dokumentų, susijusių su jogurto parduotuve.
Šios dvi spintos pilnos originalių daiktų.
Yra daug kitų stalčių, kur laikome kitus dalykus.
Byla didžiulė,
tai tik dalis mūsų turimų kopijų.
Štai. Turim originalias vaizdo kasetes.
Apklausos, patrulių kameros,
originalios kasetės.
Jei norėtume pažiūrėti, tektų ieškoti grotuvo.
ROBO SPRINGSTINO ĮRAŠO KOPIJA
MAIKLAS DŽEIMSAS SKOTAS PO SUĖMIMO
Turim nežinomą DNR...
JOGURTO PARDUOTUVĖ
ŠALTA BYLA
...turiu išsiaiškint, kieno jis.
Gal tai užterštumas, gal kitas asmuo.
Kokia tikimybė, kad tai užteršimas?
Turime pirminį 2008 metų DNR profilį, kuris buvo siųstas į vieną laboratoriją.
O jau 2017 ir 2019 metais
tą patį profilį aptinkame kitose vietose.
Visiškai kitoje laboratorijoje.
Ir visiškai kituose, nesusijusiuose įkalčiuose.
Tai kaip gali būti užteršimas,
jei tai skirtingos nusikaltimo vietos dalys,
skirtingi žmonės, įkalčių saugojimai,
ir visi daiktai pateko į skirtingas laboratorijas skirtingu metu?
Tas pats, kas vis laimėt loterijoj,
kažkokiu būdu nesusiję mėginiai,
analizuoti skirtingose laboratorijose,
skirtingu metu, visi būtų užteršti
tuo pačiu vyrišku DNR profiliu?
Tokio dalyko tiesiog nebūna.
Spėju, Teksaso valstija dabar sakys,
kad ten buvo penki vaikinai, ne keturi.
Neužteršė laboratorijos darbuotojai ar žmonės tenai,
o teigiama, kad tai mūsų penktasis žmogus.
Arba tai rodo, kad tie keturi išvis ten nebuvo.
Tai kitas žmogus.
Kol nesužinosim, kieno profilis,
tai tik spėlionės.
Aš nelabai supratau.
Nes visi sako, kad užterštas.
Šeima sakė, kad mano, jog mėginiai buvo užteršti.
Tai sakė ir vienas buvęs policininkas.
Tad aš maniau...
nes tai žmonės, kurie dirbo ties šia byla.
Taip.
Tiesą pasakius, smegenys pasimetusios,
nes nė viename prisipažinime nėra kito žmogaus.
Vadinasi...
tai paneigia prisipažinimą.
Tai nesutampa su prisipažinimu...
bent jau man.
Suprantate?
Taip.
- Taip. - Aš...
nesikišiu, kol neišsiaiškinsiu, kas jis.
Gali būti, kad tai visai nesusijęs su byla asmuo,
kurio DNR atsidūrė ten visiškai nekaltai, tiesa?
Draugas ar kažkas.
O gal tai akligatvis. Mes vis dar nežinome.
Negalima manyti, kad DNR įrodo kaltę ar nekaltumą.
B. BUDOVLAS, DNR EKSPERTAS
DNR tėra tai, kas sako: „Turiu mėginį
ir galiu pasakyti, kas yra to mėginio šaltinis,
arba kas nėra šaltinis.“
Bet kaip jis ten pateko, kada pateko,
tai tyrimo ir visų kitų veiksnių klausimas.
Atliekant DNR tyrimą,
reikia panaudoti dalį mėginio.
Kai panaudoji mėginį, jo nebėra.
Kai turi DNR mėginį, ir jo labai mažai,
gali turėti tik vieną šansą, nes gali tekti panaudoti viską.
Ir tada nebegalima nieko atkurti.
Gavo Y chromosomos profilį iš Dženiferės Harbidson.
Jau išbandai ribas,
nes čia jau pažangiausia įmanoma technologija.
Tad mes nežinome,
ar tai duos atsakymą, kurio ieškome,
ar viskas nueis perniek,
nes niekas dar nedarė tokio tyrimo.
Tai paskutinė pastanga, nes nebeliko ką naudoti,
kad išspręstume žmogžudystę.
Gerai, dabar skambinsime, kantrybės,
mes atsiprašom, gal ir galim spręsti nusikaltimus,
bet technologijose nenusimanom.
Gerai, čia mano komanda, apie kurią jums pasakojau.
ŠEILA VISOCKI TYRĖJA
Jie nekantrauja susipažinti...
POLAS DŽONSONAS TYRĖJAS
...nes daug pasakojau apie jus.
Gerai, turim krūvą klausimų,
bet manau, kad pradėkime nuo to:
ką darytumėte kitaip, žinodamas tai, ką žinote dabar?
Būčiau toliau tyręs
upelio žmones,
Maką ir kitus, kurie ten leido laiką su juo.
Ne kaip įtariamuosius, o norėdamas surinkti daugiau informacijos,
nes buvo labai daug užuominų dėl Mauricijaus.
Po tiltu, kur tie žmonės laikydavosi,
Mauricijus sakė Polankui, kad ten laiko bendrą ginklą.
Mes įtariam, kad tas bendras ginklas buvo .380 kalibro.
Polankas: Mauricijau, gali parodyti, kur vaikinas slepia ginklą?
Mauricijus: Žinai, kur Šolo upelis?
Ten, prie upelio, gale...
Forestas sakė, kad ten jį slepia.
Forestas sakė, kad Meisas jį ten laiko?
Nežinojau, kad tai pasakė. Beprotybė. Taip.
MAKAS LUDINAS
Net nežinau, ką pasakyti.
Bet, na, mes sakėm, kad tas vaikinas,
Meisas, gyveno „North Cross“ apartamentuose su mama,
jis kalba apie mane.
Taip, gyvenau apartamentuose, bet kitoje pusėje.
Čia?
Nežinau, ar dar kas nors „North Cross“ apartamentuose gyveno
su mama, išskyrus mane,
„skustagalvį.“
Nemaniau, kad grįšiu čia. Tai...
Taip, atrodo, kad mano vaikystė mane pasivijo.
Man atrodo, čia ta vieta.
Jogurto parduotuvė turbūt vos už poros minučių kelio?
KEVINAS PARLINAS
Gal pora tūkstančių jardų? Tikrai labai arti.
Prekybos centras yra kitoje šių namų pusėje.
Atrodo, kad daug erozijos.
Manau, buvo...
Manau, kad mes tiesiog slėpdavomės ir gerdavom alų.
- Taip. - Viskas.
Pareiškime teigiama,
kad čia turėjote ginklų.
- Tai nesąmonė. - Manęs klausė apie tai.
Tai absurdiška.
Klausė apie tai.
Ir taip pat paprašė dabartinio DNR mėginio,
nes, atrodo, jie sakė, kad originalų pametė. Taigi...
Pirmiausia, net neturėjom pinigų, tiesa?
Jei būtume turėję pinigų tam ginklui nusipirkti,
nebūtume jo palikę prie upelio.
Visa ta „bendro ginklo“ idėja yra grynas absurdas.
Manau, mes stengėmės
vaidinti kietus ir šaunius, bet tokie nebuvome.
Žinai. Mes nebuvom blogi. Mes nieko nenuskriaudėm.
Ir, taip.
Iš mano patirties, žmonės nenori girdėti,
kad pasaulyje yra iš prigimties blogų žmonių,
o dauguma iš mūsų
nėra nei geri, nei blogi, o tiesiog pasiduoda aplinkai.
Ir tai gali iš dalies paaiškinti, kas ten įvyko, tiesa?
Vienas buvo blogas, o kitas tiesiog pasidavė.
Man sunkiausia suprasti,
kaip tas, kuris pasidavė, niekada neprabilo?
Kaip jis niekada neprisipažino?
Nes, taip, kažkas buvo blogas,
bet aš tikiu, kad dauguma žmonių tiesiog plaukia pasroviui.
Nenoriu būti toks žmogus.
Visi, padarykim gražų ratą.
Visi susikibkim rankomis.
Dėkojam Tau, Viešpatie.
LAURA GONZALES KONTROLIERĖ
Esame dėkingi, kad čia susirinkom.
Prašom, saugok visus čia esančius,
ir leisk šiandien rasti šiek tiek ramybės ir atsakymų.
- Jėzaus vardu, amen. - Amen.
Patraukim šitą daiktą, nes kapsulė vis dar ten,
žiūrėkit.
- Taip. - Vis dar ten.
Gerai, perkelkim jį. Atsargiai.
Padėsim atgal į vietą.
- Tai buvo betonas ar dėžė? - Neatsimenu.
Atsimenu, kad užkasė.
Ten kažkas yra. Nežinau, kas tiksliai.
Nežinau, tai ar ne.
- Neprisimeni? - Neprisimenu.
- Tie metai lyg migla. - Taip.
Taip.
Nežinau.
Čia daug šaknų, nemanau, kad bus čia.
Aš irgi. Einam čia.
- Gal čia. - Nelogiška...
Taip, ji mano, kad buvo kiemo pakraštyje.
Net tėvai nėra tikri,
ar tu žinai? Gali padėti?
„Geriausi draugai amžinai.“
Eimė Ajers, 1992-02-21, Pono Sano metraščio vadovė.
Na štai.
- Na štai. Po galais! - Atsargiai.
- Varge. Netvarka. - Laikraštis.
Kažkas plastiko maišelyje.
Atnešk šiukšlių dėžę ir mes...
Juostelės? Nuo medžio.
- Oho. - Tai jos.
Juostelės nuo medžio, kai jį sodino. Taip.
Matau vardus.
Taip, surišo, kai sodino medį.
- Mes nepamiršime. - Teisingai.
Tai buvo ta dėžutė.
Manau, jiems svarbu žinoti, kad jie nebuvo vieni,
net jei taip jautėsi.
KEITĖ AJERS DUKRA
Akivaizdu, kad daugelis ją labai mylėjo
ir daug apie ją galvojo.
Tai ji.
Nes kartą, kai buvom pradinėj mokykloj,
nežinau, ar ji kada nors...
Kai išdžius, bus aiškiau.
Prisimenu, kad kai ko nežinojau,
bet jaučiau, kad visada apie tai žinojau.
Pas senelius namie yra pagalvėlė su jos atvaizdu.
Ir aš vis galvodavau, kas ji tokia.
Yra visas koridorius ir visas tas koridorius
pilnas daiktų, susijusių su ja.
Matyt, kaip juos tai paveikė.
Tėtis apie tai nelabai kalba.
Paprastai mama ant visų šaukia dėl to, bet...
nežinau, vis galvoji, kokie jie būtų buvę,
koks jis būtų buvęs, jei to nebūtų nutikę.
MES NEPAMIRŠIME
Na, dar vienas skyrius užverstas.
Praėjo 30 metų, o sesers netektis vis dar jaučiama
mano, kaip suaugusios, gyvenime.
Aš Sonora, esu terapeutė.
SONORA TOMAS ELIZOS SESUO
Privati praktika Masačusetse.
Viena iš priežasčių, kodėl pasirinkau tai,
yra ta, kad didžiąją dalį gyvenimo stengiausi išgyti.
Kai viskas prasidėjo, kai netekote vaiko...
Noriu truputį pažiūrėti,
kokia buvo pradinė patirtis.
Manau, yra naudos pasakoti istoriją
skirtingose vietose, skirtingais būdais.
Norėjau suteikti jums galimybę parašyti laišką savo vaikui.
Jame gali būti tai, kas vyksta jūsų gyvenime dabar.
Bet nemanau, kad trauma kada nors visiškai praranda jėgą.
Kai paklausiate, „Ar prisimeni jogurto parduotuvę?“
Jaučiu, kaip kūnas keičiasi,
kai apie tai galvoju, suprantate?
Ir todėl... nežinau... galbūt tai niekada nepasikeis.
Praėjo jau 31 metai, o mes vis dar apie tai kalbam,
nors stengiuosi to nedaryti.
Nebūčiau kalbėjusi,
- jei ne jūs. - Taip.
Bet man reikėjo to ryšio su jumis.
Vakar kalbėjom apie tai,
kad kai patiri tokį dalyką, sužinai tai,
ko kiti nežino.
Bet nemanau, kad tai būdinga visiems.
Ne.
Nes kai kurie žmonės,
mano artimieji, tapo labiau ciniškais.
Negaliu to išreikšti žodžiais
ir pati bandau rasti tuos žodžius,
kodėl tokios tragedijos mane atvėrė labiau mylėti žmones.
Nes galėjo būti priešingai.
Beje, gali nutikti visaip.
Papasakok apie tai.
- Būna abu variantai. - Taip.
Tampi bjauriu ir cinišku,
bet kartu jautiesi lyg būtum peržengęs kažkokią ribą.
Priartėji prie meilės.
Neįtikėtina, kokius įrankius turime, kad išgytume, bet retai jais pasinaudojam.
Mes taip priartėjame prie skausmo, kad tampa lengviau būti su juo,
nei eiti į šviesą, ten, kur laisvė.
DŽEIMSAS TOMASAS TĖVAS
Dažnai tai girdžiu traumos grupėse, kuriose dirbu.
„Man tai nepatinka,
bet bijau, kad nežinau, kas yra dar.
Bet šitą pažįstu. Aš žinau, kaip tai daryti.
Moku išlaikyti skausmą.
Žinau, kaip su juo gyventi.“
Turiu tokį posakį, kai mirsiu,
tikiuosi, būsiu pakankamai drąsi, kad galėčiau šokti į tai.
Noriu laisvės nerti į tai, kas bus toliau, kad ir kas tai būtų.
- Taip, paleisti baimę. - Paleisti baimę.
Vienas sunkiausių dalykų, ir tai suprantu po 30 metų,
yra išmokti gyventi savo gyvenimą
taip, kaip nori jį gyventi po tokio įvykio.
Ne tai, kad tau neturėtų rūpėti,
ar kad nereikėtų stengtis, bet turi
suprasti, ką mėgsti daryti ir ko iš tikrųjų nori.
Teisingai.
Taip.
O tai labai sunku.
Bet, manau, tai labai svarbu. Aš po dešimties metų
grįžau į mokyklą.
Inžinerija, tai mano aistra.
Ir manau, sunkiausia,
kai įvyksta žmogžudystė, kad tave įtraukia į tyrimą.
Taip.
Tada galvoji, ar gerai? Ar kažkas kažką sugadino?
Tik kai nuėjau į tikrą
gedėjimo grupę, išlaisvinau save.
Pakvietė, nes tais metais mirė tėtis.
Ir tai buvo gana nereikšminga.
Nekenčiu to sakyt. Jam buvo 85. Ilgai sirgo.
O aš visą tą laiką kalbėjau apie Elizą.
Ir tai buvo labai išlaisvinanti patirtis, susitelkti į gedulą.
Manau, žmogžudystės atveju tai atimama.
- Taip. - Bet tai neišvengiama.
- Tačiau mes neturim to daryti. - Aš neturiu to daryti.
- Taip. - Teisingai.
Aš visiškai sutinku,
nes galvojom, kad elgiamės teisingai,
būdami vieši su tuo,
nes tai turi būti vieša,
kad išlaikytume bendruomenės
palaikymą, kad žmonės mus mylėtų
ir padėtų surasti juos.
Kaskart, kai kas nors įvykdavo, mus lydėdavo kameros.
O laikui bėgant, tai tiesiog sekino.
Praėjo 31 metai.
Nesielgčiau taip pat.
Atsitraukčiau,
išvykčiau toli ir pabūčiau tyloje su Dievu.
Bet turim būti atsargūs,
nes mūsų istorija buvo labai vieša,
o dauguma žmonių neturi bendruomenės palaikymo.
Jų brolis nužudomas ir niekas su jais apie tai nebekalba.
Jo vardas nebeminimas.
Reikia meilės. Reikia, kad apkabintų, kai kenti.
Tai ir yra viešumo dviašmenis kardas.
Iš pradžių sulaukėm daug dėmesio, nes tai buvo karšta naujiena.
Nužudytos keturios baltaodės.
O byla? Mes nelabai ką žinom apie ją.
Ką žinome apie bylą?
Tai, ką pasako, priimam už gryną pinigą.
Nes tai...
Taip, būčiau šiek tiek atsitraukus,
bet jutau pareigą viską tęsti.
Pertraukiu, bet mums reikia
vieno kadro tik jūsų dviejų.
Gerai.
- Jų dviejų? - Mūsų.
- Ne, jūsų. - Jai reikia plataus kadro su mumis.
Ačiū, kad tai padarėt,
buvo puiku.
Argi ne mielas? Jis šaunus.
Žinojau, kad pasijusiu geriau.
Taip. Ir kai jis nori pasidalinti, ką patyrė...
- Pasidalino. - Bet jis bijo, taip.
- Apsidžiaugiau. Gerai pasijaučiau. - Žinau. Labai džiaugiuosi. Taip.
Tiesiog...
Turiu apie tai pamiršti.
Pastarosios dienos sunkios, nes teko vėl viską išgyventi.
Bet myliu tave ir vertinu šią galimybę.
Tu man padovanojai didelę dovaną.
Negaliu atsidėkot už šias kelias dienas.
Daug iš tavęs išmokau.
- Tikiuosi, tai kam nors padės. - Tai padeda man.
- Vienintelis žmogus, kuris man rūpi. - Labai padeda.
Aš labai dėkinga, kad pasidalijai savo patirtimi su manimi.
Neturiu mamos, bet galiu kalbėti su tavimi.
Nuo vienos pakvaišusios bobos prie kitos.
- Turėtų tikti. - Taip? Taip, būtent.
Tas pats žmogus.
Taip.
- Gerai. Ar baigėte? - Nufilmavot platų kadrą?
Gerai, mes čia.
Sunku visa tai matyti.
Nuotraukos ant sienos, kai kurios bylos,
kurias per metus išsprendėm.
Kokio senumo bylos? Labai senos?
Taip, dauguma iš aštuntojo ir devintojo dešimtmečio.
Spėju, per 30 metų girdėjot daug kalbų
iš detektyvų. „Mes dirbam“.
„Stengiamės.“ Aš tik naujokas.
Bet noriu, kad žinotum, jog dedu visas pastangas.
DNR yra tai, nuo ko viskas priklauso, tai mūsų kryptis.
Mes ir toliau peržiūrime kiekvieną įrodymą iš naujo,
nes tai, ko anksčiau
negalėjom ištirti dėl medžiagos,
būklės ar kitų dalykų,
galbūt dabar jau galime.
Turim ribotą kiekį.
Tai mano sprendimas, bet nesu vienas.
Dėl DNR kalbu su protingesniais už save.
Kai kurie geriausi šalies ekspertai padeda mums priimti sprendimus,
kad kai nutarsime
kažką tirti, bandyti
ar sunaudoti DNR, šansai būtų kuo geresni.
O jei šansai nepakankami, palauksim dar truputį.
Jeigu turite klausimų,
su malonumu atsakysiu kuo geriau.
Malonu gauti...
šiek tiek informacijos.
Vis kartojom,
kad smagu, jog kažkas pažiūrės vėl.
Galim bendraut kaip šeimos nariai ir policijos departamentas,
ir galiausiai išspręsti šią bylą.
Dedu daug vilčių.
Esu įsitikinęs, kad technologijos juda taip sparčiai,
jog netrukus galėsime paimti mėginį,
kurio anksčiau net negalėjome ištirti,
ir su realiu lūkesčiu gauti DNR profilį.
Mes tikrai kada nors išspręsime šią bylą. Noriu, kad visuomenė tai žinotų.
POLICIJOS BŪSTINĖ
Turėsi savo skausmą, kelią ir savo laiką.
Tau nereikia lankyti šio.
Vienu metu projektas baigiasi,
tikiesi, kad filmas užbaigtas, gyveni toliau.
Šitas buvo kitoks. Nes aš jo neužbaigiau.
Buvo labai sudėtinga.
Nesugebėjau aprėpti visų kampų, istorijų,
žmonių.
Todėl jaučiau nesėkmės jausmą.
Bet labiausiai jaučiau, kad nuvyliau žmones.
Nuvyliau žmones,
kurie pasitikėjo manimi.
Bet žinojau, kad tai verta išsaugoti.
Ir džiaugiuosi, kad ši medžiaga randa savo vietą,
tai tarsi būdas
pagerbti žmones, kurie leido juos filmuoti.
Bėgant metams,
byla vis dar neišspręsta.
Kiekvieną gruodžio šeštąją aš slėpdavausi.
Manęs nerasdavo. Neidavau į darbą,
net kai dar dirbau policijoje, net kai dirbau Metro.
Gruodžio šeštąją manęs nerasdavo.
Sėdėdavau kamputyje vienas.
Tai mano versija dienos, kuri įsirėžė amžinai.
Taip, manau, taip ir liks,
kol byla bus neišspręsta.
Kartais man atrodo, kad kažką prisimenu, bet tai nuotrauka,
nuotrauka, kurią mačiau daug kartų,
o aplink ją sukūriau istoriją.
Nemanau, kad svarbu, ar prisiminimas tikslus,
nes tai tavo prisiminimas.
Klausi, kaip susitvarkyti su traumuojančiais prisiminimais
ir kaip juos pakeisti ar išgydyti, taip?
Yra tokia teorija, kuri sako:
„Reikia pasakoti istoriją vėl ir vėl, ir vėl.“
Bet manau, reikia dar kai ko,
kai vis pasakoji tą pačią istoriją.
Manau, reikia labai daug palaikymo.
Ir reikia, kad aplink būtų kitų žmonių atjauta,
kol klausosi mūsų istorijos.
Naudos gauna ir pasakotojas, ir klausytojas
iš tos istorijos.
Manau, tai gali pakeisti tai, kaip prisiminimas gyvena tavo viduje.
Žiūrėk, ten Eliza!
Išvertė Domantė Jančiūnaitė