„ŽUDYNĖS JOGURTINĖJE“ BUVO IŠLEISTOS 2025 M. RUGPJŪTĮ KAIP KETURIŲ DALIŲ LAIDA.
PO MĖNESIO OSTINO POLICIJOS DEPARTAMENTO NEIŠAIŠKINTŲ BYLŲ SKYRIUS
PRANEŠĖ APIE DIDELĮ PROVERŽĮ ŠIOJE BYLOJE.
2025 M. RUGSĖJO 29 D.
Taip, tai tikrai buvo ilgai trunkantis košmaras
Ostino bendruomenei,
ypač tiems žmonėms, kurie su tuo gyveno
labai ilgą laiką, ir...
SPAUDOS KONFERENCIJA
Labas rytas visiems.
Ačiū visiems, kurie šį rytą esate čia su mumis.
Praėjo trys dešimtmečiai po keturių paauglių mergaičių nužudymo.
Tai visiems laikams pakeitė Ostiną. Mūsų širdys neužgijo.
Jos vis dar sudužusios dėl brangių mergaičių, kurių netekome.
Daugiau nei prieš ketvirtį amžiaus...
KIRKAS VATSONAS OSTINO MERAS
...aplinkybėmis, labai panašiomis į šiandienines...
sakiau, kad Ostinas prarado nekaltybę tą naktį, kai tos jaunos sielos...
ELAIZA SARA DŽENIFERĖ EIMĖ
...tapo aukomis.
MES NEPAMIRŠIME
Praėjo daug laiko.
Mes esame kitokie žmonės ir kitoks miestas.
Ir nors siaubas nepasikeitė, sielvartas nesumažėjo,
pagaliau galime giliai atsidusti,
pajusti palengvėjimą, kuris ateina su žinojimu.
Šiandien pagaliau turime atsakymą.
KAS NUŽUDĖ ŠIAS MERGAITES?
100 000 DOLERIŲ ATLYGIS UŽ INFORMACIJĄ, PADĖSIANČIĄ NUTEISTI
OSTINO MOTELIS
MES NEPAMIRŠIME
ŽUDYNĖS JOGURTINĖJE
Anksčiau prižiūrėdavau šios šeimos vaikus šioje gatvėje
ir visada bandydavau prisiminti, kuris tai namas.
Dešinėje yra gatvė, vadinama Sonora.
Man atrodo, jau ją pravažiavome.
Nebepažįstu šio rajono taip gerai kaip anksčiau.
SONORA TOMAS ELAIZOS SESUO
Kai detektyvas man paskambino penktadienį, aš tiesiog...
Staiga pradėjau nebegirdėti, ką jis sako.
Man reikia tai išgirsti dar kokius dešimt kartų,
kad suprasčiau pakankamai, jog galėčiau užduoti klausimą.
Galvoje daug minčių. Praėjo trys ar keturios dienos nuo tada,
kai sužinojau šią naują informaciją,
todėl žinau, kad viskas susidėlios.
Bet dabar aš tiesiog... jaučiuosi kaip nesava.
Maniau, kad toliau.
Taip, nesu tikra. Atsimenu, kad čia buvo didelis medis, bet...
dabar šiek tiek pasimečiau.
Man atrodo, čia buvo išsikišusi vaza. Gerai.
Ar nori pabūti viena?
Taip, būtų gerai. Tik kelias minutes. Galim tuoj išvažiuoti.
Jie atvažiavo iš Ostino tam, kad mums pasakytų.
Jaučiuosi tarsi sustingusi.
Manau, todėl, kad mums tai dar labai nauja.
Vienu sakiniu
viskas pasikeitė: daugiau nei 30 metų manėme viena, o dabar...
„Ne, viskas buvo visai kitaip.“
Kai mums tai paaiškino, man jų pagailo,
nes jiems jau teko kalbėtis su visais kitais tėvais.
Daug žmonių, kuriems reikia kartoti tą pačią istoriją.
Pažvelgė į mus ir pasakė: „Turiu gerų žinių.“
Tada stojo ilga pauzė.
Niekada to nepamiršiu. Jis pasakė...
„Žinau, kas nužudė jūsų dukrą.“
DET. DANAS DŽEKSONAS NEIŠTIRTŲ BYLŲ SKYRIUS
Kai 2022 m. birželio pradžioje perėmiau šią bylą,
kalbėjome apie fizinius įkalčius ir apie tai, kad jų buvo mažai.
DPS LABORATORIJA
Turėjome .380 kalibro tūtelę, kurią rado nuotekų angoje.
Ji buvo įkelta į ATF duomenų bazę,
bet sutapimų niekada nebuvo.
Grioveliai ir iškilimai parodė, kokio tipo ginklas tai buvo.
EIMĖ
Šią informaciją paskelbėme visoje šalyje.
Tiksliai žinojome, ko ieškome.
Sistema vadinasi NIBIN,
Nacionalinis integruotas balistinės informacijos tinklas.
NIBIN
Tai tarsi nacionalinė DNR duomenų bazė,
tik vietoj DNR joje yra panaudotos tūtelės.
Tai, kaip ginklas laiko tūtelę,
palieka mikroskopinius įspaudus,
o tada programa gali juos palyginti,
nustatyt, ar ginklas naudotas skirtinguose nusikaltimuose.
Pagalvojau: „Na, praėjo daug laiko.
Turbūt duomenys vis dar bazėje,
bet dar kartą patikrinsiu,
gal kažką padarysiu.“
Nežinau kodėl,
bet jaučiau, kad turiu nagrinėti tai.
Ji buvo įkelta bent du kartus.
1997 m. ir vėl 2007 m. Sutapimų nebuvo.
Praėjo tiek laiko,
o programinė įranga dabar šviesmečiais pažengusi į priekį.
Dabar tai jau tarsi trimatė technologija.
Taigi liepos antrąją jie paėmė ją iš įkalčių saugyklos.
Tą popietę man paskambino,
o aš kaip tik buvau išvykęs atostogų.
Sėdėjau Port Aransaso paplūdimyje,
ir jie paklausė: „Tu sėdi?“
Atsakiau: „Taip, sėdžiu paplūdimyje. Kas yra?“
Paklausiau: „Reikės gėrimo?“
O jis sako: „Taip, įsipilk.
Turime sutapimą.“
OSTINAS, TEKSASAS
Su kita neištirta žmogžudyste 1998 m. Leksingtone, Kentukyje.
Tai 43 metų Linda Rutledž.
POLICIJA IEŠKO INFORMACIJOS APIE 1998 M. NEIŠTIRTĄ BYLĄ LEKSINGTONE
Policija teigia, kad 1998 m. lapkričio septintą
jie atvyko padėti Leksingtono ugniagesiams
gesint gaisro vienoje įmonėje.
Atvykę jie rado negyvą moterį
parduotuvės gale, vėliau patvirtinta...
FEJETO KORONERIS
...kad tai Linda Rutledž.
Kai Lindos kūnas buvo rastas Malabu Drive 121...
MIRTIES VIETOS TYRIMAS
rasta su gaisru nesusijusių sužalojimų.
NUŽUDYTA GINKLU
Gaisrų atvejais tikriname viską.
SERŽ. MARKAS BARNARDAS LEKSINGTONO POLICIJA
Kai randame kūną ir aplinkybės kelia įtarimų.
Ponios Rutledž mirtis vėliau buvo pripažinta žmogžudyste.
NUŽUDYTOJI LINDA MERI NIKSON RUTLEDŽ
Įtariamasis ar įtariamieji taip ir nebuvo nustatyti.
Ši moteris buvo nužudyta prekybos centro patalpose,
jos tėvų klausos aparatų parduotuvėje.
NIKSON KLAUSOS APARATŲ CENTRAS
Po darbo užeidavo į parduotuvę persirengti.
Manau, ji dirbo bare ir ketino persirengti
bei pabūti su draugais.
Ten užsuko, bet bare nepasirodė.
Vėliau tą naktį arba anksti ryte kažkas važiavo pro šalį ir pamatė gaisrą.
Kaip ir jogurtinėje, ugniagesiai užgesino ugnį
ir gale rado jos kūną. Jai buvo šauta į galvą iš .380 kalibro ginklo.
Kaip ir jogurtinėje, ji buvo seksualiai išnaudota.
Priekinės durys buvo užrakintos iš vidaus,
todėl jis greičiausiai išėjo pro galines duris,
o pažvelgus į to prekybos centro galą,
jis atrodo kaip jogurtinėje, tarsi skersgatvis.
Turbūt dauguma atrodo panašiai.
Grįžęs iš atostogų susitikau su Leksingtono policija.
Bandėme rasti kokį nors bendrą ryšį.
Jų tūtelė buvo įkelta tik 2024 metais,
taigi prieš metus.
Savaitės pabaigoje
jokio kito ryšio neturėjome.
Leksingtonas mūsų byloje apskritai nebuvo akiratyje,
o jie neturėjo jokių sąsajų su Teksasu.
Tas pats ginklas, po septynerių metų, panašus veikimo būdas.
Kartu parengėme tyrimo strategiją.
Vienas iš jų turėtų įkalčių buvo seksualinės prievartos rinkinys.
Taigi neturime DNR profilio, kuris būtų pakankamai kokybiškas CODIS sistemai.
CODIS, Jungtinė DNR indeksų sistema,
yra nacionalinė FTB valdoma duomenų bazė.
CODIS JUNGTINĖ DNR INDEKSŲ SISTEMA
CODIS programa nuo pat pradžių padėjo išspręsti daugybę bylų.
Didėjant duomenų bazei...
NUTEISTŲ PRIEVARTAUTOJŲ DNR KOLEKCIJA
...didėja išaiškintų bylų skaičius.
Reikia turėti tam tikrą DNR kiekį. Turi būti pakankamos kokybės.
Reikia turėti vadinamąjį pilną
CODIS profilį, kad jį būtų galima įkelti.
Daliniai ar pažeisti profiliai duotų klaidingus sutapimus.
CODIS PROFILIS ŽYMENYS PER DAUGELĮ CHROMOSOMŲ
Pasakiau: „Neturime CODIS profilio.
Turime tik Y-STR.“
Y-STR PROFILIS ŽYMENYS TIK Y CHROMOSOMOJE
„Ar jūs turite Y-STR?“
Atsakė: „Ne, šioje byloje tokio nėra.“
Prokuratūra paprašė atidėjimo...
peržiūrėti DNR įkalčius.
Y-STR profilis nesutampa nė su vienu iš jūsų kaltinamųjų.
Ar galima atlikti platesnę paiešką CODIS sistemoje?
Ar tai darėte
ir ar darysite ateityje?
Tokio tipo profiliui duomenų bazės nėra.
Tai tik Y chromosomos profilis. Ir jam nėra duomenų bazės.
Y-STR profilis yra vyriškos chromosomos DNR, kurios ieško šie testai.
Nėra automatizuotos paieškos sistemos.
Negalima tiesiog įkelti jo ir nuolat tikrinti...
nes Y profiliai
nėra unikalūs vienam žmogui.
Todėl gautumėte sutapimų, visiškai nesusijusių su byla.
Galima atlikti rankinę paiešką.
Paimti turimą profilį ir fiziškai atsisėdus
palyginti jį su kitais Y profiliais kitose tos valstijos bylose.
JOGURTINĖS NEŽINOMAS Y-STR PROFILIS PERŽIŪRĖTI Y-STR REZULTATUS
Taigi jei tas vyras yra iš Kentukio,
galima patikrinti, ar kas nors sutampa su ten žinomu nusikaltėliu.
Tada pagalvojau:
„Kodėl nepadarius šalies mastu?“
Ne visos laboratorijos renka Y profilius, bet vis daugiau pradeda tai daryti.
Paklausėme visų šalyje,
ir visi atsakė nieko neradę, išskyrus Pietų Karoliną.
Jie rado sutapimą. Sutapo visi 27 iš 27 žymenų.
Y profilis iš seksualinės prievartos ir žmogžudystės bylos
Grinvilyje, Pietų Karolinoje, 1990 metais.
GRINVILIO POLICIJOS DEPARTAMENTAS PAPILDOMA ATASKAITA
ŽMOGŽUDYSTĖ
SEKSUALINIS SMURTAS
JOGURTINĖ Y-STR PROFILIS, GRINVILIS
Sakė, kad nori viską peržiūrėti.
Reikia atlikti kokybės patikrą, įsitikinti, kad viską suvedėme teisingai,
nes tai... žinote, galima žmogiška klaida.
Manome, kad pirmi to paprašėme.
Nebuvo gavę tokio prašymo.
GRINVILIS
Turėjo įsitikinti, kad gali būti susiję
su nusikaltimu, prieš pateikdami daugiau informacijos.
Sakiau: „Jokių problemų.“
Tai buvo labai ilgos dvi laukimo savaitės.
NEIŠTIRTŲ ŽMOGŽUDYSČIŲ IR DINGUSIŲ ASMENŲ SKYRIUS
Kai kalbėjausi su tenykščiu detektyvu, nieko nežinojo apie bylą.
Užsiminiau: „Na, mūsų keturguba...“
O jis: „Keturguba? Ką?“
„Taip, gali patikrinti.“
Pasakiau: „Rodomas dokumentinis serialas.“
Nes tai buvo tuo metu, kai... man atrodo, buvo išėjusi trečia serija.
„Jei nori greitai susigaudyt,
yra gera dokumentika. Per HBO. Aš ketvirtoje serijoje.“
Tada paklausė: „Leisk paklausti.
Ar aukos buvo surištos jų pačių drabužiais?“
Atsakiau: „Taip.“ O jis: „Mūsų irgi.“
Man atrodo, panaudojo jos pėdkelnes.
Tada pagalvojau: „Gerai, čia jau kažkas yra.“
Atsiuntė ataskaitą, kurioje rašoma...
Y-STR PROFILIAI SUTAMPA
„Susiję su Grinvilio,
prievartos ir žmogžudystės byla.
Numeris ir nusikaltimo data.“
1990-04-05
„Google“ įvedžiau datą, „Grinvilis.“,
žinoma, ši žmogžudystė iškart pasirodė.
Moteris rasta nužudyta Grinvilio apygardoje.
Tai Dženė Zitricki, pasmaugta ir išprievartauta savo pačios bute.
Rasta negyva vonioje, vanduo vis dar bėgo.
Smurtaujantis serijinis prievartautojas ir žudikas.
SEKANT SERIJINĮ ŽUDIKĄ
Pasirodė, rankinės paieškos
ne tik, kad niekas neprašė,
bet ji davė sutapimą su serijiniu žudiku.
TYRIMAS SEKANT ŽUDIKĄ
Tyrėjai aiškinasi,
ar žudikas gali būti susijęs su kitomis bylomis.
Taigi, vėlgi, reikia suprasti,
kad tūkstančiai vyrų gali turėti tokį pat „Y“ profilį.
Todėl mūsų atveju negalime sakyti, kad tai padarė šis vyras.
Bet aš pradėjau tuo domėtis. Susisiekiau...
MISŪRIO KELIŲ PATRULIS
su Misūrio policija. Jie dirbo su kita byla,
dvigubos žmogžudystės, berods, 1998 m. kovą,
dvigubos žmogžudystės Niu Madrido apygardoje.
NIU MADRIDO APYGARDOS ŽMOGŽUDYSTĖ.
„Mah-drid“? Neteisingai tariu.
Šeri ir Megan Šerer, motina ir dukra.
Vyras ir sūnus buvo išvykę į miestą, kažką sutvarkyti,
ir grįžo po 30-40 minučių.
Nežinome, kaip jis pateko į vidų, nes... jis nužudė jas abi.
Ir seksualiai išnaudojo Megan, dvylikametę.
Praėjus dviem valandoms po dvigubos žmogžudystės,
jis bandė įsiveržti į namą Dajersberge, Tenesyje,
vos už maždaug 64 kilometrų. Tas pats žmogus.
Jis bandė jėga patekti į moters namus.
Ji sugebėjo jį sulaikyti,
bet jis šovė per duris ir sužeidė jai ranką.
Tas pats ginklas, naudotas Šerer žmogžudystėse Misūryje.
Jis sako: „Turiu visą šito vyro bylą.
Viską sudėjau į vieną vietą, nes žinojau, kad kada nors kažkas paskambins.“
Sunku šioje byloje turėti vilčių,
nes kiekviename žingsnyje teko patirti tiek nusivylimų.
Atrodo, kad byla pakryps viena kryptimi,
ir tu seki tuo keliu,
o galiausiai visiškai nuklysti nuo pradžios.
Todėl tenka atsitraukti ir viską vertinti objektyviai.
ŠVIEČIANTYS NAGAI
Sunku tikėtis, kad žmonės dar domėsis
34 metų senumo byla.
Turiu draugę, vieną pirmųjų, kuriems paskambinau rytą po žmogžudysčių.
DŽENIFERĖS IR SAROS MAMA
Ji su drauge eina į jogurtinę beveik kiekvienų metinių proga.
34 metus jos ten būna. Aš nustojau eiti jau seniai.
Pasakiau: „Man per sunku. Jūs išprotėjusios.“
Bet jos vis tiek eina.
Ir sakė, kad šiemet buvo didelė minia,
didesnė nei įprastai.
PRISIMENANT EIME AJERS, SARĄ HARBISON
DŽENIFERĘ HARBISON, ELAIZĄ TOMAS VISADA MŪSŲ ŠIRDYSE
Ir tai labai vertinu.
Nenoriu, kad kas nors manytų, jog to nevertinu.
Tai dalis mano gijimo, dėl meilės, kurią jie man suteikė.
Bet tai ne tik mes. Bendruomenei taip pat reikia gyti.
Jiems reikia tai paleisti.
1991 m. studijavau magistrantūroje, ir man reikėjo pinigų,
todėl susisiekiau su draugu dėl rekultivacijos darbų,
būtent tuo užsiėmė įmonė.
Jis man paskambino gruodžio septintąją...
NYLAS STIGALAS SOCIALINIS DARBUOTOJAS
...ir paprašė susitikti čia, prie...
jogurtinės.
NEGALIU PATIKĖTI, JOGURTAS
Ir paaiškino, kad jis prižiūrės
šios teritorijos rekultivaciją
ir taip pat jogurtinės išvalymą,
įskaitant visų gipso plokščių nuėmimą
ir visišką patalpų išardymą.
OSTINAS SAN ANTONIJUS
Turėdamas ryšį su keliomis merginomis,
ir jausdamas ryšį su tuo rajonu...
nusprendžiau, kad galiu to imtis.
Dalykas, kurį aiškiai pasakiau žmonėms, kurie ten dirbs, buvo tai,
kad nebus jokio juokavimo,
jokių keiksmažodžių.
Pakanka triukšmo griaunant tą vietą.
Nėra reikalo jo dar didinti.
Tai buvo sunkus darbas,
nes tai nebuvo tik sudegusi parduotuvė,
tai buvo tragiškos mirties vieta...
todėl darbas vyko lėčiau ir...
skatino mus elgtis su didžiule pagarba.
Ir tai buvo ryšys, kurio nesitikėjau...
bet į kurį įžengiau.
Ir galiausiai, ne nenoriai,
beveik jaučiau, kad čia yra kažkas, ką reikia padaryti iš pagarbos.
Kad nebūtų kažkokia atsitiktinė...
griovėjų brigada, kuri darbus atliktų neapgalvotai,
o kad viskas būtų daroma, vėlgi, su pagarba.
Ir...
tai buvo labai gili patirtis. Skaudi, bet gili.
NEGALIU PATIKĖTI, TAI JOGURTAS
Grįšiu atgal ir paaiškinsiu, kaip šitas vyras buvo atpažintas.
Devintajame dešimtmetyje nuolat kraustėsi iš vienos vietos į kitą.
Jo nėra CODIS sistemoje, nes nusikaltimai padaryti tada,
kai DNR dar nebuvo renkamas.
SERIJINIS ŽUDIKAS
Važinėjo, vykdė seksualinius išpuolius ir žmogžudystes,
ir buvo nežinomas nusikaltėlis.
Apie 2000-ųjų vidurį agentūros pradėjo kelti savo senas bylas į CODIS,
ir jos pradėjo sietis
su vienu nežinomu, itin aktyviu žudiku ir prievartautoju,
bet nežinojo, kas jis.
CODIS CHROMOSOMOS
Taigi turime 1990-uosius Pietų Karolinoje,
tada ryšį su dviguba žmogžudyste Misūryje, kuri per balistiką siejasi su Tenesiu.
Tada 1997 m., Memfis, ta DNR patenka į CODIS.
Memfio byloje jis įsilaužia į namus.
Ten buvo keturios moterys.
Ką tik grįžusios namo. Ką tik įėjo pro duris.
Taigi jis pamatė progą.
Policija teigia, kad vyras pasibeldė į duris,
už kurių buvo keturios moterys ir devynių mėnesių kūdikis.
Jis paprašė padėti surasti žmonos rankinę,
ginklu privertė įsileisti jį į vidų ir tada nupjovė telefono laidus.
Jis sugebėjo vienas surišti visas keturias.
Tai buvo pagrindinis elementas prievartautojo išpuolyje.
Naudojo lipnią juostą namuose buvusiems žmonėms surišti,
tada išprievartavo jauniausią auką, keturiolikmetę mergaitę.
Jos išgyveno, tiesa?
Jos visos išgyveno. Paliko jas gyvas. Aš... nežinau kodėl.
Jie išplatino fotorobotą.
Tai buvo devintasis dešimtmetis.
Nebuvo bokštų duomenų.
Nebuvo apsaugos kamerų, numerių nuskaitymo sistemų.
Nebuvo visą parą vykstančio socialinių tinklų dėmesio, kaip dabar.
Jei būtų lengva, bylos jau būtų išspręstos.
Bet nuo 2006 iki 2017 metų jos atšalo.
K.T.T. 1998-05-19
Tai tikras Dženės Zitricki dienoraštis.
Vardai, vietos, daugybė dalykų, kuriuos ji darė.
Kol viskas baigiasi čia, ketvirtą dieną. Tada ji buvo nužudyta.
Ir kas žino, ar kuris nors vardas šiame dienoraštyje
turėjo su tuo ką nors bendra.
Tai veidrodis, kabėjęs virš Dženės komodos.
Žudikas ant jo paliko žinutę: „Nelįsk prie mano šeimos.“
Tai buvo jai skirta asmeninė žinutė.
Gal tai kažkas, ką ji pažinojo.
Sakote: „Reikia išlikti atviram, gal klaidinantis pėdsakas,
-skirtas nukreipti policiją.“ -Teisingai.
2018 m., pačioje pradžioje...
DNR PALYGINIMO FORMA
-...genetinės genealogijos. -Įtariamais buvo susektas...
DNR DETEKTYVAS
NAUJA TECHNOLOGIJA PADEDA ATSKLEISTI SENĄ BYLĄ
...per duomenų bazę.
„Golden State Killer“ byla išspręsta naudojant ją metais anksčiau.
Tai buvo naujas dalykas.
Tyrėjai naudojo pasidalytus DNR duomenis, kad susektų...
„GOLDEN STATE KILLER“ ĮTARIAMASIS TEISME
...įtariamąjį žudiką.
THE GOLDEN STATE NUŽUDYMAI
Naudodami DNR iš nusikaltimo vietų prieš kelis dešimtmečius,
kurią jie pateikė viešai prieinamai genealogijos svetainei,
vadinamai GEDmatch.
Įtariama, kad atsakingas už 12 žmogžudysčių, 50 išprievartavimų
ir daugiau kaip 100 įsilaužimų Kalifornijoje.
Vaikinai iš Misūrio, Tenesio ir Pietų Karolinos
sakė, kad turime pakankamai DNR, gal galime tai padaryti.
-Jie kreipėsi į Parabon Labs. -Sukursiu...
SISI MOR
VYR. GENEALOGĖ
...medžius iki prosenelių.
Sukūrė gen. profilį...
ATITIKMUO NR. 1 ATITIKMUO NR. 2
...rasti tolimesnių giminaičių.
Ir tada pradedi plėsti tuos šeimos medžius
ir žiūrėti, kur susikerta.
Ir tai yra tavo galimas įtariamasis.
ĮTARIAMASIS SUSEKTAS PER GENEALOGIJOS SVETAINĘ
Nuo to viskas ir prasidėjo.
Būtent tai 2018 m. atvėrė duris visoms kitoms šioms byloms.
Ž. ZITRICKI BUVO NUŽUDYTA
GRINVILYJE, 1990 M. BALANDŽIO 4 D.
Užuot ieškoję tikslaus atitikmens, kaip CODIS sistemoje,
mes ieškome giminaičių.
Dažniausiai tai būna labai tolimi giminaičiai.
GENEALOGIJOS REZULTATAS
Daliniai atitikmenys.
Tai galimi šio DNR šaltiniai.
ROBERTAS
Kai tyriau vieną iš šių galimų atitikmenų...
MOTERIS PABĖGA NUO UŽPUOLIKO
...radau šį straipsnį.
Šis vyras buvo nuteistas už pasikėsinimą nužudyti ir išžaginimą
1985 m. Floridoje.
Jis iškart patraukė mano dėmesį. Tad pasigilinau.
Radau jo dukters „Facebook“ puslapį.
Nuotraukoje pamačiau vyrą, labai panašų į tuos fotorobotus.
PASTABA: AKINIAI METALINIAIS RĖMELIAIS IR KEPURĖ
Ir jis ne tik atrodė kaip jis,
man pasirodė, kad jo kepurė ir akiniai buvo tokie patys.
Taigi tai buvo geras kandidatas dėl jo praeities.
PAŠAUTA Į GALVĄ PABĖGO NUO UŽPUOLIKO
Jis nuteistas 12 metų...
LAPKRIČIO 24 D., SEKMADIENIS
bet 1989 m. lygtinai paleistas. 1990 m. laisvas.
KLASIFIKACIJA: NEKROLOGAS
Bet jis jau buvo miręs.
40-METIS IŠ PARAGULDO MIRĖ
Ir palaidotas Arkanzase.
Taigi jie gavo teisėjo leidimą ir jį ekshumavo...
įkėlė duomenis į CODIS,
ir jis idealiai atitiko visus tuos nusikaltimus,
apie kuriuos kalbėjome.
ŠALTA BYLA IŠAIŠKINTA
Serijinis prievartautojas.
Robertas Judžinas Brašersas.
Nežinomas DNR profilis, paimtas iš Dženės kūno ir visų kitų aukų,
priklausė mirusiam asmeniui,
kuris dabar patvirtintas kaip Robertas Judžinas Brašersas,
40 metų vyras iš Paraguldo, Arkanzaso.
Visos šios bylos buvo išspręstos 2018 m.
Dabar apie mūsų bylą.
Gavęs šią informaciją iš vaikinų,
pagalvojau: „Tai turbūt mūsų žmogus.“
Roberto Brašerso Y-STR sutapo 27 iš 27 žymenų,
o ginklas buvo tos pačios markės ir modelio kaip Kentukyje.
Serijinis žudikas, kurio veikimo būdas panašus į jogurtinės bylą.
Atrodė: „Gerai, tai mūsų žmogus, bet nesame tikri šimtu procentų.“
O kas, jei geriau jau nebebus? Kaip iš esmės sukurti...
Galiausiai tai vis tiek netiesioginių įrodymų byla.
Turime būti tikri šimtu procentų.
Nes kažkas buvo nuteistas mirti,
o mes iš esmės apverčiame 34 metų darbą...
ar galime apie tai pranešti?
OSTINO ROTUŠĖ
Norėčiau pristatyti...
2025 M. RUGSĖJO 29 D.
...tyrėją Džeksoną, pagrindinį bylos tyrėją.
Labas rytas visiems. Mano vardas Danielis Džeksonas.
Aš pagr. tyrėjas ir dirbu...
PROVERŽIS BYLOJE
...prie šios bylos nuo 2022 m.
Taigi papasakosiu jums, kaip atėjome iki šiandienos.
Pradėsiu nuo trumpos bylos istorijos apžvalgos
ir sugrąžinsiu jus į 1991 m. gruodžio šeštąją.
Kaip matote, tai atrodo
kaip paprasta Amerikos prekybos vieta prekybos centre.
Klientai būdavo priekyje.
O gale buvo padegimas
ir rasti merginų kūnai.
Sara, Elaiza ir Dženiferė buvo kartu,
o Eimė buvo šiek tiek arčiau priekio.
Buvo seksualinio išpuolio požymių. Visoms buvo šauta į galvą...
ELAIZA SARA DŽENIFERĖ
...iš .22 kalibro pistoleto. O į Eimę taip pat šauta iš .380 pistoleto.
Pirminėje balistikos ataskaitoje nurodyta, kad, labai tikėtina,
naudotas ginklas buvo AMT firmos „Backup“ modelio .380.
Tai AMT pusiau automatinis .380, „Backup“ modelis.
MAURICIJUS PIERSAS
Buvo vienas nepilnamečio vardu Mauricijus Piersas prisipažinimas.
Aštuonios dienos po žmogžudysčių,
Piersas buvo Nortkroso prekybos centre su draugu Forestu Velbornu.
Jis už juosmens nešėsi .22 kalibro pistoletą.
Suėmė ir nuvežė į žmogžudysčių skyrių,
kur jį apklausė detektyvas Hektoras Polankas.
Vadinasi, Forestas tau pasakė, kad jie padegė kūnus?
Taip.
1999 m. Piersas, Forestas Velbornas, Robertas Springstinas ir Maiklas Skotas
buvo apklausti iš naujo.
Pavyko gauti prisipažinimus iš Roberto Springstino ir Maiklo Skoto.
Man atrodo, kažką nužudžiau.
Man irgi taip atrodo.
Maiklą Skotą nuteisė iki gyvos galvos,
o Robertas Springstinas nuteistas mirties bausmei.
Kol jie skundė nuosprendį, pasirodė kertinė Aukščiausiojo Teismo byla.
NUOSPRENDIS PANAIKINTAS
Baudžiamųjų apeliacijų teismas skyrė naują teismą.
Dabar jokių komentarų.
Tuo metu jau turėjome DNR technologiją, vadinamą Y-STR tyrimu.
Visi keturi pirminiai įtariamieji buvo atmesti pagal šį profilį.
-Sveiki sugrįžę namo! -Kaltinimai buvo panaikinti.
Tada per kelerius kitus metus
buvo surinkta šimtai palyginamųjų mėginių.
Gelbėtojai, šeimos nariai, draugai, pažįstami.
Ištyrėme tris ar keturis šimtus žmonių
per tuos metus.
Neseniai kreipėmės į visas šalies laboratorijas,
kurios atlieka Y-STR tipavimą,
ir paklausėme, ar galėtų rankiniu būdu palyginti su mūsų nežinomu profiliu.
Gavome atitikmenį.
1990 m. seksualinis išpuolis ir žmogžudystė Grinvily, Pietų Karolinoje.
Tokį profilį jie turėjo: „Robertas Judžinas Brašersas.“
„NEŽINOMAS“ Y-STR SUSIETAS SU: ROBERTU JUDŽINU BRAŠERSU
ROBERTAS JUDŽINAS BRAŠERSAS 1958-03-13-1999-01-19
Jo Y-STR rastas šiose trijose vietose.
Seksualinio išpuolio rinkiniai, paimti iš merginų.
BRAŠERSO Y-STR PROFILIS RASTAS ŠIUOSE
3 JOGURTINĖS Y-STR PROFILIUOSE:
DŽENIFERĖS HARBISON, SAROS HARBISON EIMĖS AJERS
Sunku būti šimtu procentų tikram turint tik Y-STR.
Bandome suprast, kaip pereit nuo „gana tikri, kad jis“
prie „žinome, kad tai jis“.
Pradedame tirti Brašersą,
aiškintis, ką tuo metu veikė ir kur buvo.
1991 m. gruodžio 8 d., praėjus mažiau nei 48 valandoms po jogurtinės
Robertas Brašersas sustabdomas Pasienio patrulio patikros punkte,
važiuojantis į vakarus I-10 keliu tarp El Paso ir Las Kruseso.
Atsitiktinis patikrinimas,
važiuoji per pasienio patikros punktą,
tik pareigūnas suprato, kad kažkas ne taip.
Nepatiko, kaip jis atsakinėjo...
ATRODĖ NERVINGAS
...patikrino numerius ir paaiškėjo, kad automobilis vogtas iš Džordžijos.
Jis buvo pavogtas lapkričio 29 d.
MARIETA, DŽORDŽIJA
Per tą patikrinimą
jis taip pat turėjo .380 kalibro pistoletą.
Tas .380 kalibro pistoletas buvo AMT „Backup“ modelis.
Tos pačios markės ir modelio ginklas,
kaip naudotas jogurtinėje.
Važiavo iš Teksaso į vakarus su AMT .380 „Backup“ modeliu
nepraėjus 48 valandoms.
Todėl papildomus daiktus nuvežėme į DNA Labs International.
Šie daiktai anksčiau jau buvo tirti.
Jie buvo išsaugoti.
„Galbūt kada nors galėsime ką nors padaryti,
bet šiandien negalime, tik iššvaistytume DNR.“
Nemanome, kad kada nors galėsime gauti pakankamai DNR įkelti į CODIS.
Nebūtinai reikia įkelti duomenis, kad galėtume ieškoti.
Reikia pakankamai DNR, kad galėtume palyginti.
Reikia pakankamai STR žymenų, kad galėtume tiesiogiai palyginti
nusikaltimo vietos mėginį su Roberto Brašerso DNR.
Lemiamas bandymas.
Viską statėme ant šitos kortos.
Tai turėjo būti paskutinis šansas.
Bet dėl technologijų ir aplinkybių buvome gana tikri,
kad šįkart pataikysime.
SAGTIS, LEDŲ SEMTUVAS, NAGAI, DRABUŽIAI.
Vienas iš iš naujo tirtų dalykų buvo Eimės nagų nuokarpos
iš skrodimo.
Iš jų pavyko išgauti nemažai DNR,
jis buvo tiesiogiai palygintas su Brašerso DNR ir sutapo.
Tikimybė, kad po Eimės nagais buvo Roberto Judžino Brašerso DNR,
o ne nežinomo žmogaus, buvo du su puse milijono prie vieno.
Nėra jokių fizinių įrodymų,
siejančių Springstiną, Skotą, Piersą ar Velborną
su jogurtinės nusikaltimo vieta.
Nėra įrodymų, kurie keturis buvusius įtariamuosius
sietų su Robertu Judžinu Brašersu.
išgyvenusios Brašerso smurto aukos
visada teigė, kad jis veikdavo vienas.
Nežinoma apie jokius bendrininkus.
Noriu dar kartą pabrėžti: tai technologijų,
gero kelių institucijų policijos darbo, bendradarbiavimo
ir laiko sutapimo rezultatas.
Tai nebūtų galėję įvykti anksčiau nei 2025 m.
Atsiprašau, kad prireikė 34 metų, kol čia atsidūrėme...
bet dabar mes čia, ir...
paskutinėmis akimirkomis šiame pasaulyje Eimė padėjo mums išspręsti šią bylą.
Nes ji priešinosi.
Ačiū.
Ar pavyko išsiaiškinti, kodėl Brašersas buvo Ostine?
Ne, nežinome, kodėl jis buvo Ostine. Jokio ryšio neradome.
Vis dar ieškome atsakymo.
Kalbant apie tai, kaip nuo tada pasikeitė metodai ir technologijos,
kad daugiau neatsidurtume tokioje padėtyje,
kai keturi žmonės iš pradžių apkaltinami neteisingai,
o tik po kelių dešimtmečių randame tikrą galimą įtariamąjį...
Jokios bylos nebebus uždaromos...
POLICIJOS VIRŠININKĖ
...remiantis vien prisipažinimu. Reikia ir kitų įrodymų.
Tai pasikeitė. Nuo tada daug kas pasikeitė.
Aš pasirinkau tokį kelią: „Neklausysiu prisipažinimų.“
Niekada jų neklausiau. Niekada jų neskaičiau, net stenogramų.
Pirmą kartą bet kokią medžiagą iš tų prisipažinimų išgirdau
HBO dokumentikoje.
Nes mano požiūris toks: aš nežinau, bet eisiu ten, kur veda įrodymai.
Ar Teksase gali būti daugiau tokių bylų?
Juk jis jau buvo...
„48 HOURS“ KORESPONDENTĖ
...Pietų Karolinoje, Tenesyje.
Ar tai tikėtina ir ar jūs tuo domitės?
Sakyčiau, tikėtina, kad yra ir daugiau aukų,
nes žinome, koks buvo,
kai nesėdėjo kalėjime, darė siaubingus nusikaltimus.
Praėjusią savaitę žinojome apie tris žmogžudystes. Jau žinome apie aštuonias.
Sakyti, kad nėra daugiau... Esu tikras, kad yra.
Ir mes tuo užsiimsime.
Ar manote, kad teisingumas įvykdytas,
ar dar yra ką padaryti?
OSTINAS ĮKURTAS 1839 M.
Nauja analizė rodo, kad .380 kalibro tūtelė, rasta žmogžudystės vietoje,
yra labai svarbi šio proveržio dalis. Siejama su ginklu, kurį Brašersas turėjo
po gaudynių su pareigūnais netoli El Paso.
Nėra DNR įrodymų, siejančių ankstesnius įtariamuosius su žmogžudystėmis.
Jaučiatės gana gerai dėl to...
DŽONAS DŽAUNSAS PAGR. TYRĖJAS
-...kad vėl apsivilkote marškinius. -Taip. 1999 m. to nepavyko.
-Išgirdau tai, ką norėjau. -Tikrai?
Taip.
Tie keturi nebuvo susiję.
Esmė ne prisipažinimuose, o įrodymuose.
Bet sulaukiau šios dienos.
Mes labai džiaugiamės, kad tai, ką tada padarėme...
-Taip. -...padėjo gauti atsakymus.
Gauname...
SERŽ. DŽ. A. LEISIS
...kaip ir tada, kai išsprendėme bylas, komandą, kuri iš to gimė.
Dabar Ostino policija taip pat yra tos komandos dalis.
-Manau, bus daugiau bylų. -Taip.
-Taip, bus. -Gerai.
Ir ši komanda judės toliau bei padės tiems žmonėms.
Taip viskas įgauna vis didesnį pagreitį.
Keistas jausmas. Tam tikras liūdesys.
MAIKLO SKOTO ADVOKATAS
Toms šeimoms netektis niekada neišnyksta.
Dabar taip pat reikia pažvelgti į tai,
kaip apskritai galėjo įvykti tokia siaubinga tyrimo nesėkmė.
Tos šeimos dėl to kentėjo.
Kita mano mintis tokia: čia iš tikrųjų yra aštuonios aukos.
Aštuonios aukos. Ir viena iš jų taip pat neteko gyvybės.
Mauricijus Piersas.
Tikiuosi, ateis diena, kai bus surengta dar viena spaudos konferencija,
kurioje parodys tų keturių vaikinų nuotraukas
ir paaiškins, kaip jiems bus atlyginta.
Nedaug kas liko taip pat, kaip buvo 1991 m.
Dieve, dar daugiau daugiabučių.
Viskas pasikeitė.
Na, man atrodo...
visi mes, buvę pirminėje nusikaltimo vietoje...
mūsų pastangas įvertino.
Mes netyrėme vietos pagal 2000-ųjų ar 2010-ųjų standartus.
Tyrėme ją pagal 1991-ųjų standartus ir padarėme net daugiau.
Padarėme viską, ką galėjome, turėdami tai, ką tada turėjome.
Pasirodo, galbūt būtume galėję ją išspręsti,
jei Pasienio patrulis būtų perskaitęs mūsų išsiųstą pranešimą.
Jame rašėme, kad ieškome .22 kalibro ir AMT .380 „Backup“ pistoleto.
Bet, matyt, taip tiesiog nebuvo lemta.
ROBERTAS JUDŽINAS BRAŠERSAS 1958-03-13 1999-01-19
Aš sustingau.
Tai sukrėtė.
Serijinis žudikas? Rimtai?
Tai buvo...
BOBAS AJERSAS EIMĖS TĖVAS
...vis tiek buvo sunku suvokti. Grynas blogis.
PRIVERČIAU PAŽIŪRĖTI.
Jis ten įėjo. Jam nerūpėjo pinigai.
Nebuvo apsvaigęs nuo narkotikų. Nebuvo apsvaigęs nuo alkoholio.
Jis buvo, galima sakyti, sveiko proto ir...
jam tiesiog patiko žudyti.
Suprantu, jei nepavyko apiplėšimas...
PAMĖ AJERS EIMĖS MOTINA
...ar kažkas panašaus,
bet man sunku priimti, kad žmogus gali įeiti su tokiu nusiteikimu...
kad tarp mūsų yra tokių žmonių.
TEKSASO NEKALTUMO PROJEKTAS
Vasario 19 d. teisėjas paskyrė posėdį.
Pateiksime prašymą, prie kurio prisidės ir valstija,
kad būtų paskelbta...
MAURICIJAUS PIERSO NAŠLĖ
...jog jis iš tiesų nekaltas ir yra išteisintas.
Teisėjas paskelbs ir pasirašys nutartį.
MAIKAS VERAS „INNOCENCE PROJECT“ VYKD. DIREKTORIUS
Mes tai pagrįsime įrodymais.
Kad pasauliui ir protokolui būtų aišku...
MAURICIJAUS PIERSO DUKRA
...jog jie nekalti.
Ir tai tiesa ne tik nepaliekant pagrįstos abejonės,
bet ir morališkai.
Norėčiau, kad šiame posėdyje būtų kalbama ir apie tai, kas nepavyko.
Kai sudūžta lėktuvas,
atvyksta FAA ir atlieka išsamų tyrimą.
Manau, čia labai panašu.
Visas šis siaubingas, tragiškas įvykis
buvo tarsi baisi lėktuvo katastrofa.
Čia įvyko milžiniška neteisybė, kurią reikia ištaisyti.
Susipažinome Lamaro vidurinėje mokykloje. Mums buvo 13 ir 14 metų.
Nuo tada ir draugavome.
Susilaukėme jos labai jauni.
Susituokėme, kai man buvo 21, o jam 22.
Netrukus po to visa tai ir nutiko.
Man buvo 23, jam 24, kai jį suėmė.
SUIMTI 4 ĮTARIAMIEJI
1999 metų spalio šeštoji. Ten buvo SWAT pareigūnai.
Išėjau praktiškai su naktiniais,
nes išgirdau visą triukšmą.
Praėjus aštuoneriems metams, policija suėmė keturis įtariamuosius.
Atrodė nerealu.
PIERSAS
Galvoji, kad jei nėra įrodymų,
taip negali nutikti.
-Žmona kalbėti nenorėjo. -Papasakokite apie vyrą.
-Be komentarų. Be komentarų. -Apie jūsų vyrą?
-Jų tyrimas baigėsi... -Išleidau ją į mokyklą.
Man paskambino direktorė, nes žurnalistai pasirodė
jos mokykloje, jos pradinėje mokykloje.
Tada supratau, kad nebegaliu jos leisti į mokyklą.
Ir tada viskas pasikeitė. Turėjau būti pasiekiama dėl teismo.
Negalėjau normaliai dirbti.
Tikėkimės, pagaliau galėsime pradėti...
Man atrodo, jis tikrai manė, kad nueis ten
ir jį paleis.
Kad nereikės trejus su puse metų sėdėti kalėjime
laukiant teismo.
Dvejus metus jį laikė vienutėje.
Jį išleisdavo vienai valandai per dieną, ir tada jis man paskambindavo.
Saulės jis nematė, nebent veždavo į teismą.
Šviesa jo akyse užgeso.
Jos pakeitė spalvą, daugiau nemačiau jų tokių.
Man jos tapo blankiai pilkos.
Anksčiau jo akys buvo labai ryškios, gražios, mėlynos.
Viskas buvo nebe taip. Jis buvo nebe toks pats.
Ji neteko vaikystės būdama septynerių, kai suėmė jos tėtį.
Pasikeitė net ji.
Džiaugiatės, kad pamatysite dukrą?
Kai mane suėmė, pareiškiau, kad esu nekaltas
dėl visų man pareikštų kaltinimų.
Ir šiandien stoviu čia kartodamas tą patį.
Jis nesulaukė šios dienos.
Jis negalėjo pasakyti pasauliui, kad visą laiką buvo nekaltas.
Šiuo metu neturime įrodymų, kad galėtume jį nuteisti,
bet gyvenimas ilgas.
Žiniose kaip smulkmena: „Sėdėjo trejus metus.“
Bet tai buvo nuolatinė tamsa. O kai jis išėjo,
prasidėjo nuolatinė kova su tuo debesiu,
su bandymu atsitiesti...
...prašymais nutraukti bylas, kol tiria.
Ar toliau bandysite palyginti tą DNR su kitais galimais įtariamaisiais,
ne tik su tais, kurie minimi su Mauricijumi Piersu?
Mūsų dėmesio centre tebėra dabartiniai įtariamieji.
Nėra jokių abejonių...
RONAS LARAS DETEKTYVAS
...kad šie įtariamieji yra mūsų tyrimo centre.
Gyventi su tuo... Tai liko jo byloje
laukiant tolesnio keturių žmogžudysčių tyrimo.
Tikrai manau, kad jie jį persekiojo ir niekada nesiliovė.
Jis visada labai bijojo policijos.
Manė, kad jie vis tiek jį apkaltins tomis žmogžudystėmis.
Ir jie tai padarė. Galiausiai taip ir nutiko.
Pareigūnas spėjo iššauti...
ĮTARIAMASIS ŽUVO SUBADĘS PAREIGŪNĄ
...vieną šūvį, kuris pataikė į įtariamąjį.
Tai tiesiog neatrodo kaip tikras teisingumas.
Noriu būti pagarbi visiems, bet...
mano tėtis niekada nebegrįš.
Jam jau truputį per vėlu.
Žiūrėk, ten Elaiza.
...septyni septyniasdešimt penki, viskas.
Man...
1990 M. GRUODŽIO 11 D.
...FFA yra vieta... Na, tai...
Dabar matau ją ant jos mažo žirgo,
atskiriančią karvę...
ant žirgo.
Tos mergaitės vis dar su mumis.
-Labas! -Labas!
Prisiminimai apie jas blėsta. Jų taip seniai nebėra.
Bet man jos visada liks mažos mergaitės.
Aš vis dar juokiuosi prisiminusi, ką jos sakydavo ar darydavo.
Jos buvo juokingos.
Kai čia buvome praėjusį kartą,
pradėjai nuo to,
kiek metų, dienų ir mėnesių
praėjo nuo Eimės mirties.
Ar vis dar taip skaičiuoji?
Ne, dienų nebeskaičiuoju.
Viskas baigta.
Ar šiandien duoti šį interviu kitoks jausmas
nei prieš trejus metus?
Ar tai atrodo kitaip vien todėl, kad žinai?
Nežinau. Aš vis dar lyg apmirusi.
Manau, tas tikrumas, pats žinojimas, taip, man padeda.
Dabar yra įrodymų, tvirtų įrodymų.
Anksčiau neturėjome tiek tvirtų įrodymų,
kuriais galėtume remtis.
Man tai labai svarbu.
Tai pabaiga.
Klausimų pabaiga.
Kai 30 m. vaikštai įsitempęs...
ŠONAS AJERSAS EIMĖS BROLIS
...staiga pagaliau gali atsipalaiduoti.
Tai visai kitoks jausmas.
Manau, to streso, tos nežinios, to „aš nežinau“...
nebeliko.
Dar dieną ar dvi buvau šoke.
Ir turbūt tik po savaitės pagaliau suvokiau,
kad mano širdis atsivėrė labiau, nors nežinojau, kad ji buvo užsivėrusi.
Maniau, kad labai gerai su tuo susitvarkiau,
kad tai įveikiau, bet tai pakeitė mano širdį.
Ir aš...
Negaliu apsakyti, kokia dėkinga esu.
Dėkinga. Labai.
Visai nesitikėjau, kad tai man duos...
Bet davė.
Labai gera tai gauti, nes tiek daug žmonių to niekada negauna.
Bet mes gavome. Gavome užbaigimą.
Tą baisų žodį „užbaigimas“, kurio niekas nemėgsta vartoti.
Ir mes jį gavome. Gavome tai. Ir...
mano gyvenimas geras.
Kasmet ten nuvažiuodavau
ir prižiūrėdavau mergaičių antkapius.
Šiemet irgi važiuosiu. Bet esu labai ramus,
aš pasiruošęs gyventi toliau, džiaugtis gyvenimu,
daryti tai, ką noriu daryti.
Jos tokios ramios, kad aš tiesiog jaučiu Eimę...
norinčią, kad taip gyvenčiau.
Galbūt nebeprižiūrėsiu tų kapų taip dažnai kaip anksčiau,
nes dabar jos liko vienos.
Ir jaučiu, kad jos ilsisi ramybėje.
Nesupratau, koks piktas esu. Supratau: „Po galais, aš taip ilgai...
buvau įsiutęs ir net to nesuvokiau.“
Į vaikus ir žmoną žiūrėjau kitaip.
Į viską žiūrėjau kitaip.
Reikės rasti dėl ko nerimauti.
Tiesiog...
Tiesiog vėl gali kvėpuoti.
Nes dabar žinome tiesą.
Argi anksčiau nemanėte, kad tai tiesa?
Man tiesiog įdomu, kas dabar leidžia
jums jausti ramybę.
Tas tikrumas? Ar...
Dėl įrodymų, dabar mes žinome.
Mes žinome.
Žinau, manėte, kad Robertas Springstinas
ir vaikinai tai padarė,
bet ramybės nejautėte.
O dabar jaučiate.
Tiesą sakant, aš ir pats to nesuprantu.
Ar dabar galvojate apie tuos keturis apkaltintus vaikinus?
Ne. Na... Šaltai skamba, tiesa? Ne, taip dariau dėl savisaugos.
Nenoriu įsitraukti į emocinę traumą,
kurią jie patyrė.
Aš ir taip daug išgyvenau. Nenoriu to prisiimti.
Ir, žinoma, tai siaubinga. Tai, kas jiems nutiko, buvo siaubinga.
Ar galvojate apie vaikinus,
kurie tiek metų buvo kaltinami,
ar negalvojate apie juos?
Ne. Jie...
jie nebėra šios bylos dalis.
Negalvoju apie tai.
Žinau, kad jie kentėjo.
Bet mano kančia visiškai kitokia nei jų.
Aš turiu tvarkytis su savo skausmu. Ir...
Negalvoju apie tai.
Na, kartais pagalvoju,
kad jiems labai nepasisekė.
Bet... du prisipažino, pateko į kalėjimą. Du neprisipažino ir į kalėjimą nepateko.
Todėl, manau, tie du, kurie prisipažino...
patys sau nepadėjo.
Nežinau, iki jų dar nepriėjau.
Kai viskas galutinai paaiškės,
kai paaiškės, kad jie nekalti, kai teismai tai pasakys,
kai viskas baigsis...
jie ne... Na, negaliu taip sakyti.
Ką?
Norėjau sakyt, kad sau to nepadarė,
bet iš dalies padarė.
Pirminiai tyrėjai... Palaukit, kaip jie tai pavadino?
Taip, byloje buvo tam tikrų trūkumų.
Galėjome pateikti bet kurį iš turėtų prisipažinimų,
gauti arešto orderį,
o tada rūpintis, kaip vėliau sukonstruoti bylą.
Polui ir kitiems tai nelabai gerai baigėsi.
Ko paklausti Polo Džonsono?
To paties, ko visada manęs klausi. „Kaip dabar jautiesi?
Ką dabar norėtum pasakyti Mauricijui Piersui?“
Atsižvelgiant į tai...
Manau, jis yra pasakęs, kad jam iš tiesų nerūpėjo,
ar jis miręs, ar ne.
„Ką dabar apie tai manai?“
Mauricijus gal ir miręs, bet Robertas Springstinas gyvas,
Maiklas Skotas irgi... Forestas Velbornas taip pat.
„Jie visi dar gyvi. Ką norėtum jiems pasakyti?“
Gal prisiekusieji juos pripažino kaltais
dėl to, kaip jiems buvo pateikti įrodymai.
Taigi, čia turiu tris arklius.
Jie daug dėmesio negauna.
Man nelabai rūpi,
ką visuomenė mano apie mano tyrimą.
Tokioje byloje,
kai su nusikaltimu susiejamas žmogus, kurio mes netyrėme...
POLAS DŽONSONAS VYRIAUSIASIS TYRĖJAS, 1997-2002 M.
...tikėčiausi, kad susirūpinę žmonės
ims kvestionuoti ankstesnį tyrimą, kuris nevedė prie šio žmogaus.
Bet spaudos konferenciją mačiau.
Ir tai, kas joje buvo pasakyta, atrodo visiškai aiškiai rodo,
kad tas naujas žmogus ten buvo ir buvo įsitraukęs.
Manau, tai neparodo,
ir niekas iš to, ką pasakė spaudos konferencijoje, neparodo,
kad kiti žmonės, ar net tie, kuriems pateikėme kaltinimus, ten nebuvo.
Vien todėl, kad jis buvo ten,
nereiškia, kad mūsų vaikinų ar kitų vaikinų ten nebuvo.
1999 M. RUGSĖJO 10 D.
Mane kiek pribloškė tai, kad sakė niekada neklausęs prisipažinimų.
Manau, ji gulėjo ant pilvo.
Lyg...
Jei paklausytų jų
ar perskaitytų tyrimo medžiagą, susijusią su prisipažinimais,
atsirastų dalykų, kurių nebūtų įmanoma paaiškinti,
jei mūsų vaikinų ten nebūtų buvę.
Kodėl manote, kad nė viename prisipažinime
nė vienas neminėjo Brašerso?
Jie nesako:
„Ten buvo dar vienas vyras, kuris jas prievartavo.“
Niekas to nesako.
Niekas taip nesako.
Vienintelis paaiškinimas, kurį sugalvojome,
buvo tas, kad žmogus, kurio jie neįvardija,
buvo toks blogas ir toks baisus, kad jie verčiau to nedarė.
Verčiau rinktųsi mirties bausmę, nei jį paminėtų? Taip manote?
Ir... labai tikėtina.
Toks žmogus galėjo išgąsdinti šiuos paauglius.
Jei jie visi kažkaip susiję su jogurtinę
ir taip jo bijojo, kad nedrįso jo įvardyti...
„Gerai, jo neįvardysiu. Įvardysiu Forestą.
Jo niekas nebijo.“
Man tai primena senąjį Ostiną.
Žinau, kad čia daug grojama kantri muzikos,
bet groją ne tik ją. Tiesiog... nežinau,
tai man šiek tiek primena senus laikus.
Įdarytos čili su vištiena.
O čia daržovės su makaronais.
Bet šito prašė pakartotinai.
-Kas prašė? -Forestas.
Gyvenome netoli Nortkroso prekybos centro.
Man teko jį pasiimti iš nepilnamečių centro...
FORESTO VELBORNO MOTINA
...nes su Mauricijumi buvo Nortkroso prekybos centre.
SVEIKI ATVYKĘ Į NORTKROSO PREKYBOS CENTRĄ
Kai ten nuvykau, man pasakė, kad Mauricijus turėjo ginklą.
Pasiėmiau Forestą ir parsivežiau namo.
Tik vėliau sužinojome, kad jie buvo apklausiami
dėl žudynių jogurtinėje.
Jis eidavo į mokyklą, o lauke stovėdavo automobilis.
Detektyvas išlipdavo ir sakydavo: „Sėsk į automobilį. Pasivažinėsime.“
Jam buvo 15 metų.
Jis nežinojo, kad neprivalo sėsti į automobilį ir važiuoti su juo.
Jis neturėjo ko slėpti.
Žinojome, kad apklausiama daug vaikų.
Turbūt nesuvokiau, kaip viskas rimta.
Detektyvai atvežė jį į mano namus ir pasakė:
„Turime du prisipažinimus ir po dviejų savaičių suimsime įtariamuosius.
Forestas turi galimybę išsigelbėti,
todėl turite įtikinti jį prisipažinti.“
Tad dvi savaites kasdien
sėdėdavau su juo jo dirbtuvėse, nes norėjau būti tikra, kad jis saugus.
Tą dieną, kai grįžau į darbą, jie jį suėmė.
Nėra akimirkos, kai tai neegzistuoja.
Noriu, kad tai dingtų.
FORESTAS VELBORNAS
Apie tai vis dar labai sunku net kalbėti, galvoti ar...
Žmonės man bandė sakyti, kad turėčiau švęsti,
bet juk viskas dar nesibaigė.
Tai nėra akimirka šventei.
Tikiuosi, dabar visi tiki, kad manęs ten nebuvo.
Daugelis žmonių...
laiko mane žudiku.
Ir man teko su tuo gyventi.
Prarasti darbai, santykiai, draugai.
Buvo labai sunku.
Ką iš tikrųjų veikei tą naktį,
-tą penktadienį? -Ką?
Tą penktadienį.
Tą penktadienį?
Apie ką kalbi?
1991 M. GRUODŽIO 15 D.
Kaip tada jauteisi?
Išdavystė. Jis tuo metu buvo mano geriausias draugas.
Ir kai jis bandė sakyti, kad aš ten buvau ir prie to prisidėjau,
man tai buvo visiška beprotybė.
Tada aš praradau...
Praradau daug vilties žmonėmis, ypač draugais.
Iš tiesų nebegalėjau niekuo pasitikėti.
Galiausiai mečiau aštuntą klasę,
nes tiesiog nebegalėjau.
Labai apgailestauju.
Kitais metais grįžau.
Bet išbuvau tik porą mėnesių ir išėjau.
Kai buvo paskelbta apie suėmimus, kai jūs visi...
Kai pasakė, kad tai padarėte 1999 m.,
ar prisimeni tą laikotarpį?
Taip.
Gali apie tai papasakoti?
Taip.
Palauk minutę.
-Viskas gerai? -Taip.
Gerai. Tiesiog reikėjo atsikvėpti.
Taip, tai sunku.
Žinau. Atsiprašau.
Na, jie atvyko... Turėjau verslo patalpas Lokharte,
kai užsiėmiau automobilių remontu.
Jie atvyko, apsupo pastatą
ir mane suėmė. Išsivedė iš mano verslo patalpų
ir apkaltino tuo nusikaltimu.
Galiausiai praradau tą verslą.
Maniau, gyvenimą praleisiu kalėjime už tai, ko nepadariau.
Maniau, kad viskas baigta.
Ar likote draugais su Mauricijumi?
-Ne. -Taip.
Daugiau neketinau su juo kalbėtis. Ir nekalbėjau.
Dabar man sunku ką nors prisileisti taip arti.
Turiu draugų, bet ne itin artimų.
Jei sutinku žmogų, kuriam patinku,
vienas pirmųjų dalykų, kuriuos turiu pasakyti,
yra tai...
kad buvau įtrauktas į istoriją dėl žudynių jogurtinėje.
Ir dažniausiai tai gerai nesibaigia.
Kokie iki šiol buvo ilgiausi tavo santykiai?
Šeši mėnesiai.
Bandžiau, bet...
Tai juk baisiausias nusikaltimas Ostine.
Tad užmegzti santykius... Juk niekada nebuvau išteisintas.
Niekas niekada viešai nepasakė:
„Jis nekaltas“, kad visas pasaulis sužinotų.
Kai išgirdai, kad Mauricijų nušovė policija,
kaip jauteisi?
Gaila jo ir jo šeimos.
Bet vis tiek labai ilgai ant jo pykau dėl to,
ką jis pasakė detektyvams. Maniau, esame geriausi draugai, todėl...
O Robas ir Maikas?
Ką jauti jiems?
Man jie visiškai nerūpi.
Su žmogumi, kuris gali sakyti, kad aš ten buvau ir tai padariau,
nematau prasmės kalbėtis ar ką nors jam jausti.
Žinau, kad baisu taip sakyti, bet...
Man visai negaila, kad jie sėdo į kalėjimą,
nes jie bandė tai padaryti man, bandė pasodinti mane.
Mane nuolat stabdydavo, kartą per savaitę.
Buvau sulaikytas 50 kartų
už visiškas nesąmones.
Nežinau, kas tai pakeis, bet...
gal kada nors.
Yra...
Tos keturios merginos nebuvo vienintelės, praradusios gyvenimą.
Ne.
Ką jums dabar reiškia teisingumas?
Na, mūsų atveju, žmogus, nužudęs mūsų dukrą...
teisingumas yra, nes jo čia nebėra.
Ką manote apie Brašersą?
Nieko.
Nelaikau jo žmogumi. Tiesiog...
jis yra priežastis, ir tiek.
Dabar jis man monstras, ir man tai tinka.
Tiesiog manau, kad pasaulyje yra blogų žmonių.
Nežinau, kas juos tokiais padaro.
Nenoriu per daug laiko skirti mintims apie juos,
bandymui juos suprasti ar aiškintis jų praeitį.
Atrodo, kad tiems keturiems vaikinams
jautėte daug neapykantos, bet su Brašersu to nejaučiu.
Atrodo, kad serijiniam žudikui nejaučiate tiek priešiškumo.
Ar klystu?
Ar ne taip suprantu?
Turbūt todėl, kad jis miręs.
Iš čia ir ateina visa ramybė.
Jis nieko daugiau nebesužeis ir niekam daugiau nieko nepadarys.
Tiesiog noriu žinoti, koks jo gyvenimas jį tokį padarė.
Vaikai negimsta blogi.
Mes juos tokiais padarome, ir aš noriu žinoti, kas nutiko.
Ar jį per mažai laikė? Ar per mažai mylėjo?
O gal jis kažkuriuo metu tiesiog nusprendė,
kad jam niekas nerūpi, niekas, išskyrus jį patį?
Jis buvo vienas iš tų serijinių žudikų, kurie nenorėjo išgarsėti,
nenorėjo, kad apie jų nusikaltimus būtų žinoma.
Ir dabar, kai jis liūdnai pagarsėjo,
įdomu pagalvoti, ką tai reiškia,
kiek energijos šiuo metu skiriama mintims apie jį.
Tai nesvarbu.
Kokia prasmė skirti tiek daug laiko ir jėgų mintims apie jį?
Norėčiau ir aš taip jaustis, nes buvau juo apsėsta
ir praleidau tūkstančius valandų jį tyrinėdama.
Esu atpažinusi daug serijinių žudikų, bet ne visi taip įstrigo.
Šitas žmogus buvo neįtikėtinai blogas, neįtikėtinai žiaurus.
Jis tiesiogine prasme persekiojo mane sapnuose.
Jaučiau, kad jo istorija dar nebaigta
ir kiti žmonės vis dar laukia atsakymų.
Tas apsėdimas paskatino kalbėtis su žmonėmis, kurie jį pažinojo,
nes jaučiu, kad net menkiausia užuomina
gali nuvesti prie dar vienos bylos, už kurią jis atsakingas.
Manau, dokumentų apie tėvą turiu daugiausiai.
Turiu vieną savo ir tėvo nuotrauką, ir tai ta šeimos nuotrauka,
kuri, žinoma, paplito po internetą.
Ši nuotrauka daryta 1997 m. vasarą.
Daryta tą vakarą, kai persikėlėme į Arkanzasą.
Nežinojau nieko blogo apie savo tėvą.
DEBORA BRAŠERS ROBERTO BRAŠERSO DUKRA
Buvom neseniai susipažinę.
Kartą įsuko į kiemą ir pasakė: „Labas, aš tavo tėvas.“
Mama pasakė: „Taip, čia tikrai tavo tėtis.“
Ir tada jis tapo mano tėčiu. O netrukus jis jau buvo miręs.
Augdama buvau apsupta
daugiau keistų žmonių nei normalių.
Nusikaltėlių, žmonių, kurie...
Keistas jausmas, kurį jauti būdamas šalia kai kurių,
man buvo normalus.
Mano mama nebuvo geriausias žmogus.
Jei gimei tokiems žmonėms,
jei jie tokie, kaip gali žinoti?
Atskirti tai buvo labai sunku, kol užaugau.
Man buvo normalu, kad žmonės su tavimi elgiasi šlykščiai.
Labai ilgai toks buvo mano gyvenimas.
Vienintelė gyvenimo dalis, kuri man atrodė normaliausia,
dabar paaiškėjo buvusi melas,
nes tai buvo metas, kai buvau su tėvu.
Na štai. Na štai.
Trumpas laiko tarpas nuo susipažinimo iki jo mirties
buvo geriausias laikas mūsų gyvenime.
Mums nieko netrūko. Nereikėjo niekuo abejoti.
Mūsų niekas neskriaudė,
prie mūsų nepriekabiavo vyrai ar kas nors panašaus.
Mama mūsų nepalikdavo.
Tai buvo tarsi tobula šeima.
Trys mergaitės, tėvas eina į darbą,
mama eina į darbą.
Kepdavome maistą kieme, rengdavome gimtadienius.
Normalus gyvenimas.
Daug kas jums pasakytų,
kad niekada nebūtum pagalvojęs, jog mano tėvas
buvo blogas žmogus.
Paaiškėjo, kad jis slapstėsi, nes per 1998 m. Velykų savaitgalį
įsilaužė į vienos moters namus.
REPLĖS GALINĖJE KIŠENĖJE...
Jį pagavo jos namuose Velykų rytą. Kodėl tu ne namie?
Juk namuose turi tris vaikus. Velykos.
Palauk, kieno čia namai?
1998 m. jis... įsilaužė į...
NETEISĖTAS ĮSIBROVIMAS
...svetimus namus, kuriuose anksčiau dirbo.
Jis įsilaužė į jos namus ir nukirpo telefono liniją.
Jis turėjo žudymo rinkinį. Jis ketino nužudyti tą moterį.
Kodėl? Nežinau. Ji jam nieko nepadarė.
-Kokį rinkinį? -Žudymo rinkinį.
Kas tai?
Jis turėjo juodas pirštines, plastikinius dirželius ir ginklą.
Turėjo kelis tokius rinkinius.
Ginklą paliko ten, buvo suimtas,
paskambino mamai ir pasakė, kur yra ginklas.
Mama paskambino mano seneliui,
o senelis nuvažiavo paimti ginklo.
Mano mama ir senelis turėjo kažką žinoti.
Yra žmonių, kuriems atrodo: jei neskriaudi mano šeimos, viskas gerai.
Štai ko aš bijau. Bijau, kad tai ir yra tiesa.
Paprastai, kai nesislapstydavo, vadindavome jį Robertu arba tėčiu.
Bet kai slapstėsi, mums liepė vadinti jį Miču.
Prieš eidami kur nors valgyti,
jis užsidėdavo peruką, žinojome, kad „bėga nuo teisėsaugos“.
Turėjo atrodyti kitaip.
Jis persirengdavo moterimi ir vidury nakties apiplėšinėdavo
„Shoney’s“, „Waffle House“.
Eidavo išbandyti automobilio, tada įspausdavo raktą į specialią masę,
pasigamindavo kopiją ir tą naktį automobilį pavogdavo.
Daug visko padarė,
bet nebūtum pagalvojęs, kad jis žudė žmones.
Prisimenu, kai per televiziją pranešė
apie Šererų žmogžudystes, mama išsigando.
Jis pasakė: „Ne, čia taip nenutiktų. Viskas gerai.“
Taip, nes tu tai padarei. Bet jis buvo visiškai ramus.
KAS YRA ROBERTAS J. BRAŠERSAS?
Neįmanoma pasakyti, kiek dar nusikaltimų padarė,
apie kuriuos niekas nesužinos.
Bandau su tuo susitaikyti.
Jei turiu su tuo gyventi kasdien,
bent jau turiu žinoti, kad atsiprašiau tų žmonių.
Kad žmogus, susijęs su juo kraujo ryšiu, gailisi dėl to, ką jis padarė.
Nenoriu nieko įskaudinti bandydama susisiekti.
Niekada nesusisiekiau su Šererų šeimomis,
bet susisiekiau su šeimų nariais Pietų Karolinoje ir Ostine...
ir pasakiau, kad apgailestauju.
Noriu nutraukti tą šeimos prakeiksmą.
Tai buvo skirta dviem vyrams, kurie buvo melagingai apkaltinti
mano tėvo nusikaltimais Ostine, Teksase.
„Sveiki, aš Debora Brašers,
Suprantu, kad žodžiai, kuriuos tuoj pasakysiu,
jums galbūt daug nereikš.
Ne aš sukėliau tą skausmą ir sunkumus, kuriuos teko iškęsti,
bet esu to žmogaus palikuonė.
Net negaliu įsivaizduoti, ką jums teko patirti nuo 1999 m.
Mano tėvo veiksmai iš jūsų labai daug atėmė.
Nors aš nebuvau susijusi su jo pasirinkimais,
vis tiek apgailestauju dėl skausmo, kurį jo veiksmai jums sukėlė.
Norėjau susisiekti, pripažinti, kas įvyko,
ir pasakyti, kad kažkas mato, kokia neteisybė buvo padaryta.
Jūs nenusipelnėte to, kas nutiko,
ir man labai gaila visko, ką dėl to praradote.
Pagarbiai, Debora Brašers.“
Prireikė poros dienų, kol tai parašiau.
Kol tiksliai sudėliojau tai, ką norėjau pasakyti.
Turėsiu atsispausdinti ir jiems išsiųsti.
Čia prieš pat jam pasirodant.
-Nori pabandyti? -Taip.
Gerai, pabandom šitą.
Su tais vaikinais nekalbėjau.
Štai taip.
Tikiuosi, ši žinia jiems suteikė bent šiokios tokios ramybės.
KLERA HUJI FILMO KŪRĖJA
Negaliu įsivaizduoti, ką reiškia nešti tokią naštą,
kai net žmonės, sakantys, kad mano esąs tu nekaltas,
-galbūt iš tiesų tuo netiki. -Lipk čia.
Nemaniau, kad jie tai padarė.
-Bet klausimas vis tiek liko. -Lipk čia, mama.
Buvau tuo įsitikinus.
-Klausimas niekur nedingo. -Mama, aš...
Praleidau daug laiko su Robertu Springstinu.
Jis tą įtampą atlaikė su didele ramybe.
O dabar, kai tikrai žinome, kad jis to nepadarė...
Kaip jis gali nepykti?
Bet jis toks nėra. Jis ne piktas.
Iš kur žinai?
Nes paklausiau jo.
Aš nepykstu, aš ne... Kaip patys matėte, aš tikrai nesu...
Nesu labai emocionalus, nesu labai įsiutęs.
Visą tą pyktį ir visa kita paleidau.
Su Robu praleidome daug laiko vieni.
Jei būčiau maniusi, kad jis žudikas, to nebūčiau dariusi.
Tada Maiklas Skotas sako:
„Man atrodo, gal aš kažkaip prie to prisidėjau.“
Jie mane tikrai sužlugdė.
Jis to nepadarė, todėl...
Net savo galvoje jis negali savimi pasitikėti.
Dabar gali sau aiškiai pasakyti: „Aš to nepadariau.“
Gerai, seku tave.
Gerai.
Ar jautiesi kitaip, žinodama, kad tai buvo Brašersas?
Jei jis būtų gyvas, dėl visų bijočiau.
Tas jo blogio mastas kelia siaubą.
Gerai.
Viena vertus, palengvėjimas, kad viskas tarsi baigta ir jo nebėra.
Bet tai, kad jis miręs, kažkaip nesuteikia kulminacijos.
Atrodo, jis visada buvo nežinomas ir toks liko.
Jis tiesiog praūžė per miestą
ir daugybei žmonių pridarė daug žalos.
Kai 2018 m. jį atpažinau,
pradėjau ieškoti neišaiškintų bylų visose vietose, kur žinojau jį gyvenus.
BRAŠERSO ADRESAS UŽ 1,1 KM NUO NUSIKALTIMO VIETOS
Todėl labai nusivyliau,
kad negalėjau padėti išspręsti jogurtinės bylos.
SERIJINIS ŽUDIKAS: R. J. BRAŠERSAS
Jie neturėjo pakankamai DNR, kad galėtume atlikti genetinę genealogiją.
1992-06-18 SUIMTAS
Jei tik būčiau žinojusi,
kad štai čia turėjo būti sustojimas prie Teksaso sienos gruodį,
viskas būtų buvę visai kitaip.
Būčiau iškart supratusi,
kad jis labai rimtas įtariamasis jogurtinės byloje.
Taigi grįžkime į 1991 m. gruodžio 8-ąją. Jis išvyksta iš Teksaso.
Tą naktį jis patenka į kalėjimą dėl vogto automobilio
ir dėl to, kad turėjo ginklą.
Po penkių dienų kažkas už jį sumoka užstatą.
Kažkas sumoka jo užstatą, nežinau kas.
Keli mėnesiai į priekį.
MARIETA, DŽORDŽIJA
ŠERIFO BIURAS DŽORDŽIJA
1992 m. vasarį suima Kobo apygardoje,
vogtame automobilyje iš Tailerio, Teksaso.
Iš esmės, išėjęs už užstatą, jis grįžta per Teksasą,
pavagia automobilį ir atsiduria Džordžijoje, kur suimamas.
DŽORDŽIJOS VALSTIJA PRIEŠ ROBERTĄ E. BRAŠERSĄ,
Manau, tada rado įsilaužimo įrankių, policijos skenerį, netikrą pažymėjimą.
POLICIJOS KODŲ KNYGA, CHIRURGINĖS PIRŠTINĖS
Man rodos, dar peruką.
ĮSAKOMA SUIMTI ROBERTĄ JUDŽINĄ BRAŠERSĄ
Turėjo ginklą, buvo teistas,
gauna penkerius metus kalėjimo.
Paskyrus bausmę, .380 kalibro ginklas atiduodamas jo tėvui.
Jo tėvui pavyksta jį pasiimti iš policijos.
.380 KALIBRO PISTOLETAS
Kalbėjau su ATF pareigūnu, pasakė: „Nėra paprasta.
Reikia užpildyti krūvą dokumentų. Varginantis reikalas.“
O kalbame gal apie 75 dolerių vertės ginklą.
Tad kai 1997 m. jis išėjo į laisvę, atgavo savo ginklą.
Negalėjome tuo patikėti. Bet būtent tai vėliau padėjo
išspręsti kitas bylas, nes jis tą ginklą pasiliko.
Kitaip bylų nebūtume susieję su Kentukiu.
Nebūtume gavę nė vieno sutapimo,
nes ginklas vis dar gulėtų federaliniame archyve.
Visa tai lėmė visiškai netikėta įvykių grandinė.
OSTINAS, TEKSASAS, 1991 LEKSINGTONAS, KENTUKIS, 1998
Tada 1999 m. sausį
policijos pareigūnai važinėjo po „Super 8“ motelio
aikštelę Kenete, Misūryje...
ir pastebėjo automobilį, kuris išsiskyrė.
TRŪKO GALINIO VAIRUOTOJO PUSĖS LANGO.
Vogti numeriai.
Pažvelgė į automobilį, viduje buvo vaikų žaislų.
Registratūroje pasakė: „Vieninteliai žmonės su vaikais
yra šitame kambaryje.“
Brašerso žmona pasakė netikrą vyro vardą.
„Jis išėjo. Nežinau, kada grįš.“
Jie pradėjo apžiūrinėti kambarį
ir rado jį po lova, su ginklu rankoje.
Prasidėjo policijos apsiaustis.
Pabudome apsupti ginklų.
Kairėje stovėjo policininkai.
Jų buvo gal penki ar septyni, visi su ginklais.
Čia stovėjo pareigūnas, pakėlęs lovą,
o mano tėvas gulėjo po ja, prisidėjęs ginklą prie galvos.
Mano mamą surakino antrankiais, o mus išvedė į koridorių.
Ten, kur sėdėjome,
galėjai pažvelgt žemyn ir matyt baseiną,
o pažiūrėjus žemyn, atspindyje matei
kas vyksta.
Kai durys prasiverdavo, matėsi,
kaip mano tėvas mėto daiktus iš kambario.
Maždaug tuo metu išgirdau stiprų garsą,
tada įbėgo policininkai.
Jis išmetė krūvą jų drabužių ir kitų daiktų.
Taip pat išmetė devynių milimetrų pistoletą.
O tada kambaryje nusišovė.
SUPER 8 MOTELIS
KULKOS SKYLĖ SIENOJE MEDINIS LOVOS RĖMAS KŪNAS TŪTELĖ
Jis nusišovė AMT .380 „Backup“ modelio pistoletu.
AMT „BACKUP“ MODELIS
Tas pats numeris, kaip kad buvo sustabdytas
dvi dienos po jogurtinės.
Pilnas ratas.
Tuo ginklu jis žudė, o paskui juo pats nusižudė.
Turėjo devynių mm pistoletą ir .380 kalibro.
Jei ketinčiau nusišauti,
rinkčiausi devynių milimetrų.
Jis galingesnis. Vadinasi, ginklą jis pasirinko ne šiaip.
Tai buvo jo trofėjus. Ir juo jis nusižudė.
Policija, žinoma, mus apklausė, uždavinėjo visokiausius klausimus.
O mes melavome: „Čia Mičas. Čia Mičas.
Nežinome, kas tas Robertas. Nenutuokiame.“
Ant atsisveikinimo laiško išorės buvo parašyta: „Policijai“
Viduje jis rašė:
„Jei skaitote šį laišką, vadinasi, aš miręs.
Prašau, maldauju, nesusisiekite su mano tėvu.
Jis ką tik grįžo iš ligoninės po vėžio operacijos,
ir tai jį pražudytų, jei policija jam pasakytų. Ačiū.“
Tas „ačiū“ laiško pabaigoje... tiesiog...
kodėl?
Miręs 20 metų, kol kas nors ką nors sužinojo.
Nemanau, kad tikėjo, jog bus pagautas.
LAIKO JUOSTA: BRAŠERSAS NUSIKALTIMŲ ISTORIJA
Nežinome, kaip pateko į parduotuvę.
Kaskart kita istorija,
kitas melas.
Šis konkretus pranešimas buvo gautas 1991 metų gruodžio aštuntą dieną,
vos po dviejų dienų.
Skambinęs ponas Kroftas dirbo „Longhorn Security“
ir tą vakarą buvo jogurtinės klientas.
Sakė, kad parduotuvėje buvo iki 22:15
ir pastebėjo trisdešimties nesiekiantį baltaodį vyrą, kuris elgėsi keistai.
„Kai įėjau į parduotuvę, pamačiau porą, valgančią prie stalo,
ir dar vieną porą, kuri užsisakinėjo pas vieną iš merginų.
Tomas mergina stovėjo prie kasos.
Buvo baltaodis vyras, stovėjęs tarp užsakymo vietos
ir kasos,
kur buvo Tomas mergina.
Staiga vyras bakstelėjo man. Atsisukau, o jis paklausė:
'Jūsų automobilis su švyturėliais ant stogo?'
Jis kalbėjo apie mano darbinį automobilį, ant kurio yra signaliniai žibintai.
Atsakiau, kad jis mano, tada jis paklausė:
'Jūs policininkas? Apsauginis? Kas jūs?'
Mergina paklausė, ko jis nori. Jis akimirką dvejojo
ir tada pasakė: „Noriu šalto gėrimo.“
Man tai pasirodė keista,
nes kodėl jogurtinėje norėtum tik šalto gėrimo?
Kol jis prie kasos mokėjo,
paklausė Tomas merginos, ar jie turi tualetą.
Ji pasakė, kad jis yra gale,
ir jis pasiėmė savo „Sprite“ ir nuėjo už prekystalio į galą.
Kalbėjausi su Tomas mergina
kokias 10-15 minučių,
daugiausia norėdamas pažiūrėti, ar tas vyras sugrįš.
Turėjau blogą nuojautą dėl jo.
Bet jis nepasirodė.
Mano jogurtas pradėjo tirpti, todėl atsisveikinau ir išėjau.
Jis buvo baltaodis, apie 175 cm ūgio, vidutinio sudėjimo.
Po to išvykau į futbolo rungtynes Hiustone,
o sekmadienį grįžome į Ostiną
ir tada išgirdau žinias apie žmogžudystes.“
Ir čia pasakojimas baigiasi.
Niekada tiksliai nesužinosime, ar tai buvo Brašersas,
bet dera su įvykių eiga:
galbūt jis įėjo, nuėjo į tualetą ir nebegrįžo.
Arba nuėjo į galą ir paliko praviras galines duris.
Sėdėjau čia ir aplink buvo raudonų šviesų jūra.
Gaisrinės su mirksinčiais žibintais.
Patrulių automobiliai su įjungtais švyturėliais.
Buvo dūmų. Vis dar mačiau dūmus,
kylančius iš vietos, kur padaryta ventiliacija.
Taigi įėjau čia ir...
Žinojau, kad nereikia važiuot iš ten, pasistačiau čia.
Man viską nulėmė panagės.
Negalėjo būti jokios kryžminės taršos su tuo, kas buvo po jos nagais.
Tai yra tyrėjo pradžiamokslis:
seksualinių nusikaltimų bylose, kai aukos lieka gyvos,
visada paimami mėginiai iš panagių.
-Surinkti, supakuoti ir išsiųsti tirti. -Kas ten?
Atsiprašau?
Pamačiau Sonorą.
Varge.
Varge, Sonora.
-Nežinau, ką apie tai pasakyti. -Žinau.
Na, aš paprastai čia neinu.
Žinai, aišku, nelengva.
Bet draugė, su kuria pusryčiavau, pasakė:
„Norėjau nupirkti gėlių ir nunešti jas prie jogurtinės
Nežinau, ar tu tam pasiruošusi.“
O aš pasakiau, kad mokausi viskam sakyti „taip“.
Tariau: „Gerai, pabandysiu.“
-Kaip tai? -Taip.
Trisdešimt ketveri metai.
Taip gera matyti visas šias gėles.
Atrodo, daug žmonių vis dar apie tai galvoja.
-Prašau. -Taip, žinoma.
Į Ostiną atsikrausčiau 1996 m.
1991 m. buvau dvyliktokė.
Taigi...
-Girdėjau apie tai... -Vadinasi, buvai tokio pat amžiaus.
Taip, tada man buvo 17.
Taip, tokio pat amžiaus.
Bet man labai, labai gera žinoti,
kad išsiaiškino, kas tai padarė.
Gerai, netrukdysiu.
-Taip, ačiū, kad užsukai. -Malonu susipažinti.
Valėme valgomojo salę,
nes tuo metu „Gatti's“ turėjo švedišką stalą.
A. ASTADAS DIRBO „MR. GATTI'S PIZZA“
Ploviau indus, o Deivas siurbė grindis ir sako:
„Žiūrėk, lauke, stovėjimo aikštelėje, yra gaisrinės.“
Nuo šio prekybos centro iki ano prekybos centro galo,
iki tapetų parduotuvės, visi dalijomės ta pačia palėpe.
Tad ėmė sklisti dūmai.
Tuo metu iš tikrųjų nežinojome,
iki kokios trečios ar ketvirtos ryto.
Tada išgirdome tragišką žinią.
Na, ačiū.
-Taip, labai jums ačiū. -Ačiū.
Dieve, jei čia pabūsime ilgiau, sutiksime įvairiausių žmonių.
Negaliu patikėti, kad buvo čia.
Tai, ką padarė policija, buvo nuostabu.
Užtruko, bet galiausiai jie viską išsiaiškino.
Taip.
Man gaila ir tų vaikinų, kurie buvo pasodinti į kalėjimą
dėl tuometinio policijos darbo.
Taip.
Manė, kad jų darbas, bet ne.
Ir buvo toks jausmas: „O Dieve.“
Taip.
Tai vis dar mažas miestas, tiesa?
-Sulaukėme šios dienos. -Tai... Taip.
Visa tai dėl tavo darbo tą naktį.
Man taip gražu, kad žmonės prisimena.
Ir kartu tikiuosi, kad žmonės pamirš.
Kurkime naujas istorijas.
Gyvenimas turi gimdyti naujus dalykus. Negalime nuolat laikytis praeities.
Manau, todėl imu galvoti:
„O kaip bus po metų?“
Ši istorija visada bus su manimi.
Duok bučkį, Sonora.
Bet aš nebegyvenu tos paslapties ir nerimo viduje.
Taip, štai upelis.
Jaučiu, kad visa tai beveik baigta.
Vieną dieną tai tiesiog taps istorija.
Tai bus kažkas, ką prisiminsime,
bet nebe kažkas, per ką vis dar gyvename.
Dabar turime atsakymus ir galime...
palikti klausimą už nugaros.
Galbūt būtent tą dalį galime palikti už nugaros.
Tiek daug prisiminimų ir...
Jūs viską matėte... Pasaulis tiek daug matė.
Taip, čia buvo Saros.
Bet jų liko nedaug.
Dabar vietą užėmė mano naujųjų anūkų žaislai.
Nuo ko čia? Medė. Ji padovanojo šią kepurę.
Beje, manau, jūs visi šiek tiek pamišę, jog dirbate šiame versle.
Jis toks... toks keistas.
Nenoriu nieko įžeisti,
kuris per visus šiuos metus mane kalbino. Nenoriu įžeisti.
Bet labai džiaugiuosi, kad tai baigėsi. Kokia palaima, aš nebuvau...
Nemaniau, kad tai kada nors nutiks, bet tai bus paskutinis mano interviu.
Turi paleisti šitą mėšlą, nes jis tave suėda.
Laikyk tą lėkštę.
Mūsų kova dėl šios bylos baigėsi.
Bet mūsų kova dėl kitų žmonių nesibaigė.
Stengiamės sukurti vietą, kur galėtume įtraukti teismo ekspertus...
ANDŽĖ AJERS ŠONO ŽMONA
...DNR ekspertus, genealogus, genetikus, aukų gynėjus, viską vienoje vietoje.
Kad žmonės, turėdami klausimų, galėtų kreiptis į vieną vietą.
Ne pelno organizaciją.
Dabar savo jėgas skiriame tam.
Stengiamės padėti kitoms šeimoms, su jų sunkumais,
nes kiekvieno kelias skirtingas.
Tikimės išspręsti dar daugiau bylų.
Ir suteikti žmonėms atsakymų, kad jiems nebereikėtų spėlioti.
Jei leistumėte sau pagalvoti,
kad yra tikimybė,
jog vaikinai nekalti,
ką tai reikštų?
Jei paaiškėtų, kad jie visiškai su tuo nesusiję,
jausčiausi apgautas.
Jei jie tiesiog sugalvojo kūnų padėtis,
vadinasi, mane apgavo.
Rėmiausi tais dalykais, o jei taip nebuvo, kas žino?
Tada klydau.
Jei tyrėjai ką nors supranta klaidingai arba yra apgaunami,
ne jų sprendimas pasodina žmones į kalėjimą.
Tai šių dvylikos sprendimas...
Ar kyla kokių nors jausmų, jei prisiekusieji suklydo?
Na, aš pats vis dar nemanau, kad jie suklydo.
Nesu matęs kitos tokios bylos, kur tiek daug žmonių,
tiek daug profesionalų,
visą laiką būtų taip įsitikinę savo teisumu,
o galiausiai tragiškai klystų.
PO 20 METŲ: JOGURTINĖS TYRIMAS
Kas mano, kad tie keturi, kurie jau įvardyti, yra susiję?
Yra visa tyrimų sritis, apie kurią rašo profesoriai ir panašiai,
vadinama nekaltumo neigėjais.
Dažnai policininkai, prokurorai ir kiti
savo galvoje viską iškreipia:
„Gerai, atsirado naujų įrodymų,
bet tas pirmasis vis tiek kaltas.“ O kodėl?
Du, vienas.
Įrodymai dabar tokie stiprūs,
kad, manau, tikriausiai beveik visi tai pripažįsta.
Tikiuosi, kad jie gaus teismo pripažinimą,
jog jie iš tikrųjų nekalti ir išteisinti.
2026 M. VASARIO 19 D.
Nemanau, kad esam turėję tokią situaciją.
Turime situaciją, kai kaltinamieji nuosprendžiai buvo panaikinti.
CHOSĖ P. GARZA PROKURORAS
Niekas nebuvo nuteistas už nusikaltimą.
Tačiau kaltinimų našta
juos slėgė trisdešimt metų
ir lydėjo visur, kur tik jie ėjo.
Apklausos, kurios lėmė vadinamuosius prisipažinimus, buvo ydingos,
neteisėtos ir neteisingos.
Nebūk bailys, Maikai!
Deja, tuo metu buvo daug Hektoro Polanko tipo žmonių.
Tai buvo kultūra, kurios jis nepradėjo, ir jis tikrai nebuvo paskutinis.
Tai buvo mūsų istorijos akimirka,
kurią privalome suprasti ir padaryt viską, ką galime, kad ją ištaisytume.
Reikia prisiimti atsakomybę.
MAIKLAS SKOTAS
Visi stot.
Prašau sėstis. Labas rytas visiems.
Kasdien šiame teisme
valstybė prašo žmonių prisiimti atsakomybę
už kitam padarytą žalą.
Tada darome viską, ką galime, kad padėtume tą žalą atitaisyti.
T. STRASBURGER PROKURORO PADĖJĖJA
Šiandien mūsų eilė prisiimti atsakomybę
ir pasitelkti tiesą žalai sumažinti,
kad padėtume visiems įtrauktiems gyti ir judėti pirmyn.
Prieš daugiau nei 25 metus valstybė patraukė baudžiamojon
atsakomybėn keturis nekaltus vyrus,
byloje, žinomoje kaip 1991 metų jogurtinės žudynės.
Neteisėtas baudžiamasis persekiojimas pakenkė Eimei Ajers,
Elaizai Tomas, ir seserims Dženiferei ir Sarai Harbison.
Jos nusipelno teisingumo.
Žala buvo padaryta mergaičių šeimoms.
DŽ. TOMASAS ELAIZOS TĖVAS
Jų buvo prašyta pasitikėti, kai pasakėme, kad turime kaltininkus.
O dabar jų prašoma atsisakyti minčių
ir jausmų, kurie dešimtmečius pūliavo,
žvelgiant į ne tuos žmones, gyvenant nežinioje ir be galutinio atsakymo.
Žala buvo padaryta ir šiai bendruomenei.
Tikėjimas, kad paaugliai galėjo padaryti tokius dalykus,
pakeitė mūsų požiūrį į žmoniškumą.
Savaime suprantama, kad žala buvo padaryta
keturiems neteisėtai persekiotiems vyrams.
Šiandien žengsime pirmą žingsnį taisant šią žalą,
nušviesdami tiesą.
Prašau sėstis į liudytojo vietą.
Ar jūsų tyrimas atskleidė kokių nors kriminalistinių ar fizinių įrodymų,
siejančių kurį nors su žmogžudystėmis?
Ne.
Ar jūsų tyrimas atskleidė kokių nors įrodymų,
siejančių tuos keturis su Robertu Brašersu?
Ne.
PRISIPAŽINIMAI MOKSLAS
Prisipažinimuose buvo prisipažinta ir dėl seksualinių išpuolių.
Tepinėliai atmetė tuos keturis,
ar tai įmanoma?
Ne.
Aš Maiklas Džeimsas Skotas.
1999 m. gruodžio 6 d.,
kai įvyko jogurtinės žudynės, man buvo 17.
Aš tų nusikaltimų nepadariau. Aš niekaip prie jų neprisidėjau
ir kiekvieną dieną nuo tada tvirtinau esąs nekaltas.
Buvau apkaltintas, teisiamas ir neteisėtai nuteistas.
Praradau šeimą. Praradau jaunystę.
Praradau ankstyvą suaugusiojo gyvenimą.
Joks teismo sprendimas negrąžins metų ir meilės, kurie iš manęs buvo atimti,
bet jis gali pripažinti tiesą.
Aš nekaltas.
Roberto Springstino Ketvirtojo pareiškimas.
Foresto Bruko Velborno pareiškimas.
Aš Filas Skotas. Maiklas Skotas mano sūnus.
Aš Dženina Keisi. Maiklo Skoto buvusi žmona.
Negalvojau, kad vyras mirs nuo policininko kulkos.
Didžiuojuosi Forestu, kad niekada nesudvejojo
savo nekaltumu šiame siaubingame nusikaltime.
Ostino policijos departamentui, prokuratūrai ir Polui Džonsonui...
jūsų tunelinis matymas...
pavogė mano tėčio ateitį.
Šiandienos sprendimas nėra dosnumo aktas.
Tai pareigos vykdymas.
Joks sprendimas negali sugrąžinti iš jūsų atimto laiko.
Joks nuosprendis negali visiškai panaikinti naštos, kurią nešėte.
Bet teismas gali ir dabar...
be jokių išlygų ar dvejonių pareiškia,
kad esate išteisinti
ir jūsų nekaltumas patvirtintas.
Trys, du, vienas.
Šiandienos liudijimai sukosi apie netektį, šeimų praradimo skausmą
ir prarastą jaunystę, kai keturi vyrai, neteisingai apkaltinti
žudynėmis jogurtinėje, laukė, kol bus apginti jų vardai.
Atsiprašau, kad taip nutiko.
Gerai?
Ir...
Mauricijus tavęs neišdavė.
Jis nenorėjo tavęs išduoti, Forestai.
Tu buvai jo draugas.
Gerai?
Jam buvo pasakyta
klaidingų dalykų.
Noriu, kad žinotum.
-Gerai? -Ačiū.
Taip.
Ar gali užkelti ten, nepajudindamas...
Istorija buvo papildyta nauja pabaiga.
NEIŠAIŠKINTŲ BYLŲ SKYRIUS
Ta pati vieta, tik atnaujinta.
Iš tikrųjų atrodo gerai.
Taip. Atrodo gana lygiai.
Taip.
PRAŠOME NELIESTI
Išvertė Domantė Jančiūnaitė