Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Säg "mamma".
Mamma.
Mamma!
Mamma.
Mams!
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN, BRAD
Mamma!
Mamma, sluta!
- Mamma kommer! - Mamma!
Mamma.
Mamma!
Kerwin, starta bilen!
Mamma, kom igen!
Mamma!
Mamma?
Pressa henne inte.
Mamma, kom nu.
Hon kommer. Skynda dig.
Leo, skynda dig!
Mamma, kom nu!
Kommer!
- Vad var det? - Det var nära ögat.
- Vi är här! - Ja, precis i tid!
- Kom nu! - Ta hand om dig!
- Försiktigt. - Verkligen?
- Vad har du på dig? - Jag hade bråttom.
- Du vaknade sent! - Än sen då?
Mamma tog längre tid.
Skynda dig, kom igen!
Självklart gjorde jag det. Jag måste vara vacker idag.
- Okej, men nu går vi. - Brad, hon har rätt.
- Du borde ha klätt upp dig. - Ingen kommer märka nåt.
- Brad, här. Ta på dig den här. - Kom, skynda dig.
- Grattis, Geri! - Älskar dig!
- Hej då! - Ta hand om dig! Hej då!
- Snabbare, hörni. Jag blir sen. - Vänta på mig.
Mamma!
Varför så bråttom? Tupe är inte här än.
- Om han ens kommer. - Ja, precis!
Han kommer.
FLYGPLATSTAXI
Ja, jag är redan här.
- Älskling, glöm inte att... - Ja, ja.
Jag ska prata med henne när jag får tillfälle.
- Ring mig, okej? - Okej.
Otur. Det regnar.
Sir, det är en välsignelse.
Nu, kandidatexamen i Digital konst- och design.
Jag kan inte fatta att hon tar examen.
- Bra för henne. Hon hann före dig. - Skit samma.
Hur är läget?
- Mamma. Vi går upp på scenen. - Vad är det?
Vi går upp.
- Jag? - Ja.
Varför jag? Det borde vara Tupe.
Först och främst, var är han? För det andra, varför just han?
- Han skickade dig till skolan. - Men du uppfostrade mig.
- Du borde göra det, mamma. - Precis.
Ni har en poäng.
- Vill du att jag ska göra det? - Sluta med det där.
Jag ville bara hjälpa till.
Ursäkta, ursäkta. Förlåt mig.
Brorsan!
- Jag har saknat dig. - Kommer jag i tid?
- Gå upp på scenen! - Det är okej.
- Du borde vara där. - Det är okej.
Brad.
Fabregas, Joy Marie dela Rosa.
Jag hann i tid.
- Jag har saknat dig, brorsan. - Detsamma.
Wow, du har inte vuxit alls.
Wow.
- Du har vuxit. - Facundo, Geri Anne Lopez.
Åh, där!
Facs!
Brorsan är här! Titta, mamma.
- Mamma! - Det är folk bakom dig. Sätt dig.
Åh, hej!
Han kom.
Älskling, titta. Han är här.
Han är där!
Din dotter är vuxen nu.
Jag vet.
När var du hemma senast?
För sju eller åtta år sedan, visst?
Geri var fortfarande liten då.
Exakt.
Mamma!
- Håll ett öga på säng tre. - Okej, uppfattat.
Var hon trött? Hungrig?
Hon blev bara yr.
Det var uppenbarligen därför hon svimmade.
Hur länge har det här pågått?
Vad, ingen vet?
Har ingen lagt märke till det?
Vi har aldrig försummat henne, om det är det du menar.
Brad, jag undrar bara hur det här kunde hända mamma?
Brad?
Allt är bra. Hon är stabil.
Ni kan ta med henne hem.
Jag hoppas att ni i familjen har fått er mamma att inse
att min behandlingsplan är det bästa för henne.
- För... - Vänta, doktorn.
Vilken behandlingsplan?
Herregud.
Hon har inte berättat det för er än.
Hennes cancer är tillbaka.
Tack för att du kom, borgmästaren. Geri, kom hit.
- Vi har packat lite mat åt dig. - Jaså? Wow, min favorit!
Gå och ät. Det finns mer mat. Tack, borgmästaren.
- Grattis, älskling. - Tack.
Titta på dina foton. Jag valde dem själv.
Du har tur att jag inte kan ge igen för du tog ju aldrig studenten.
- Skit samma. - Hej då.
- Hej då. Ta hand om dig.
Brorsan.
Gästerna har gått. Vi pratar med henne nu.
Varsågod. Du är yngst.
- Jag? - Ja.
- Nej. Följ med. - Du fixar det här.
Så många bubblor.
- Du borde prata med mamma. - Varför jag?
Du är favoriten.
Vi går till originalet.
Kan du prata med mamma?
Kom, så går vi.
- Här. - Varsågod, madam.
- Det är inte komplett utan det här. - Tack.
Mamma, vi måste prata.
Åh?
Åh, ni kom! Ni är så snälla.
Ni kom ihåg. Ni älskar mig verkligen.
Vi hörde.
- Vad? - Vi är ledsna.
Nyheten spred sig snabbare än min cancer.
Jag undrar vem som inte kunde hålla tyst.
Madam...
Går du på cellgifter?
Nej.
Varför inte?
Du vet hur svårt det var för mig.
- Mamma. - Jag trodde...
Åh! Det här är min son.
Tupe. Är han inte stilig? Han är min äldste son.
- Ja, väldigt stilig. - Det är han.
Och rik!
En affärsman.
Hans restaurang i LA är en succé!
- Hej, Tupe! - Hej.
- Vi är din mammas klasskamrater. - Ja.
- Var? - The Big C.
Vi tog examen samtidigt.
Men nu läser jag min master.
Därför måste vi prata, mamma.
Jag har fortfarande mat där uppe.
- Kom så äter vi! - Kom igen!
Vänta, vänta. Har du sett det andra avsnittet?
Ja!
- Jag blev rörd. - Jag med!
- Visst? - De kommer bli tillsammans.
Åh, det är Babys specialitet, riskakor. Det finns några kvar till er.
Mamma.
- En tallrik, tack. - De har kemi.
Har ni nåt speciellt dansnummer?
Mina barn är fantastiska dansare. De har ärvt det från mig.
Mamma, kan vi prata?
Allvar.
Det här är inte uppskuret än.
Ge mig min kniv!
- Du får med dig lite hem. - Perfekt.
- Hur länge har du vetat? - Varför har du inte sagt nåt?
Varför? Det är ju värre nu.
Precis, mamma!
Den har redan spridits till hjärnan och levern.
Stadium fyra.
Därför är det bråttom med cellgifter.
Nej, det vill jag inte.
Vill du inte bli bättre, mamma?
Jag kommer inte bli bättre.
Den kommer spridas...
Du ser.
Två veckor, två månader, två år?
Det räcker. Jag tar det.
Visst.
Det kommer inte göra skillnad.
Ni förlänger bara mitt lidande.
Brad. Du vet det här, visst?
Stadium fyra.
Så, vadå?
Förväntar du dig att vi bara ska låta dig gå så där?
Nej.
Ja. Då är det bestämt.
Du ska ta cellgifter igen.
Jag sa att jag inte vill!
Jag vill inte få skulder igen.
Jag vill inte kräkas igen.
Jag vill inte bli svag igen.
Jag vill inte tappa mitt hår igen.
YOLO.
- YOLO! - YOLO!
YOLO!
Det är själviskt, mamma.
Själviskt?
Det är jag som är döende.
Men det är oss du lämnar kvar.
Då...
...blir det oavgjort.
FACUNDO-FAMILJENS DIPLOM
Det är inte bra.
Men det finns andra alternativ, visst?
Brad, du är sjuksköterska.
Du vet att det hon behöver är strålbehandling av hjärnan,
om inte operation.
Och cellgifter för levern.
Visst finns det alternativa behandlingar,
men jag är inte i stånd att avgöra om det kommer att funka eller inte.
Jag vill bara påminna din familj om att tiden inte är på vår sida.
Vi pratar med henne igen.
Tack.
Jag lägger den här.
Jag tar soffan.
Du?
Nej, du är gästen.
Du sover här. Annars får jag dåligt samvete.
Du stannar inte länge som vanligt, visst?
Tack och lov, äntligen svarade du!
Har du berättat för henne än?
Vad sa hon?
Något hände.
Åh, Chris! Vad är det nu?
Vi har ont om tid.
Hennes cancer är tillbaka.
Åh, fan.
Tråkigt att höra, älskling.
Hur mår du?
Jag vet inte.
Jag förstår din situation, men
glöm inte hur brådskande vårt problem är.
Är det så viktigt att du måste väcka henne?
Jag ville bara se hur hon mådde.
Vi dricker.
Här är lite mat.
Mamma...
Det räcker.
Mamma...
Det räcker.
Grattis till din examen.
Vad har du för planer nu?
Arbeta.
Ordna behandling för mamma.
- Kerwin. - Hej.
- Det är äckligt. - Hallå.
Skål för mamma.
Skål.
- Vi ger inte upp. - Ingen ger upp.
- Men nån kommer kräkas. Du. - Ja.
Vill hon inte ha cellgifter så letar vi efter alternativa behandlingar.
- Exakt. - Hur är det med örtmedicin?
Andlig healer?
Akupunktur?
Vad sägs om ett andligt medium?
- Nej, inte det. - Vad sägs om stamcellsbehandling?
- Folkmedicin. - Vi ska skaffa en andra åsikt.
Tredje, fjärde, så många som krävs.
Cellgifter är ändå vårt bästa alternativ.
Men hon vill inte ha det.
Jag ska övertyga henne.
Du kunde inte det tidigare.
Då övertygar vi henne igen.
Varför är du så envis?
För att det är det enda logiska.
Logiska?
Du förstår henne bara inte.
För att du aldrig är här.
- Hans jobb kommer först för honom. - Exakt.
Det betalade förresten hennes första cellgifter.
Pengar.
Det är allt du någonsin bidrar med.
Jaså?
Vi skulle inte ens vara här
om hon fått ordentlig vård.
Vad försöker du säga?
- Vad tror du? - Var ärlig mot mig.
Nu slutar vi skylla på varandra.
Låt oss fokusera på att mamma ska bli bättre.
För att jag...
Jag vill inte förlora henne.
- Så arrogant! - Sluta.
Vi ger inte upp, mamma.
- Charlie. - Min älskling.
- Wow, madam! Det är deras favorit. - Självklart. De är alla här!
Till Tupe.
Till Brad.
Till Leo.
Till Geri.
Till Jen.
Och, naturligtvis, till Charlie.
Erbjuder ni immunterapi?
Hur mycket?
Per gång?
Min son?
Nu äter vi.
Jag kommer.
Leo, det är dags att mata Charlie.
Kom, nu äter vi.
Kerwin, gör inte om det där. Du borde veta bättre.
Okej, nu äter vi. Vi går till mamma.
- Okej? - Kom hit. Dags att äta!
Så där!
- Sätt dig bredvid mig. - Gå till mamma.
- Så där ja. Choklad. - Det är choklad.
- Jona, ge mig skålen. - Choklad.
- Herregud! - Här.
Sätt dig här, brorsan.
Nej, det är bra här.
Var det hans plats?
Du är så nyfiken.
- Älskling! - Här.
- Här är din mat. - Jag äter det här, annars gör pappa det.
Jag äter inte ris längre, mamma. Jag slutade äta ris för länge sen.
Verkligen? Kaffe då?
- Jag gör det. - Nej, jag.
Jag gör det. Tack.
Jona!
- Vad de än behöver, ge dem det. - Visst.
- Jag ska skynda mig. - Kerwin?
Vi äter bara där nere. Vi har mycket att göra.
- Kan du skjutsa mig till jobbet? - Visst.
- Mamma? - Mamma?
Gör något ont?
Han kommer!
- Vem? - Herregud, mamma.
- Han kommer! - Vem är det?
Kom igen, det är Park Seo-joon!
- Det är han. Park Seo-joon! - Var försiktig.
- Den där killen? - Den bästa av dem alla!
Så kul!
Vi ska på en meet and greet med din mamma!
Tyvärr, mamma kan inte följa med er.
Va?
Varför inte?
Det går bara inte, mamma.
Var inte så, min son.
Låt din mamma njuta.
- Du vet ju hur stort fan hon är! - Ja, han är min favorit.
Det är därför du heter Christopher, Brad...
Leonardo.
Och Geri.
Om hon fick ett barn till, skulle han heta Park Seo-joon.
Åh, här kommer Joon.
Charlie...
Seo-joon!
Charlie Seo-joon.
Så vad säger du?
Tyvärr, det går bara inte.
Varför inte?
Det är Park Seo-joon.
- Du vet att han är min favorit. - Låt din mamma gå!
Men du ser honom ju alltid på tv.
Va? Det är annorlunda att träffa honom personligen.
- Helt annorlunda! - Helt annorlunda!
- Just det. - Kom igen!
- Tänk om du svimmar där? - Va?
Tänk om det blir panik och du blir nedtrampad?
Det stämmer. Det är varmt där och köerna är långa.
Det slutar nog sent.
- Kom igen! - Du kommer att bli trött.
Det blir hans tredje gång här.
Först kunde hon inte för cellgifterna.
Andra gången blev Leo sjuk.
- Det är hennes tredje chans. - Och det kan vara hennes sista.
Du har rätt, Jona.
Så låt mig åka.
- Mamma... - Kom igen.
Det går verkligen inte.
- Herregud! - Åh nej. Nu är hon upprörd.
Mamma!
Varför pratar vi inte om din behandlingsplan istället?
- Ja, vi bokar cellgiftsbehandlingen. - Snälla.
Ni ger mig huvudvärk!
Vi har andra alternativ.
Verkligen? Du vet att alla är likadana.
De har alla biverkningar, och de kostar mycket!
Mamma! Om du inte får behandling...
Leo, det här kan vara viktigt.
Tack.
Du kommer inte kunna komma på vårt bröllop.
- Överraskning! - Ska ni gifta er?
Åh gud.
Och mamma, du ska få ett barnbarn till.
Barnet är på väg.
- Visste du inte heller? - Det är jättebra.
Och det blir en stor invigning av Mama Baby's Lechons filial.
Brad öppnar en i Manila.
Du försöker lura mig.
Vad? Jag?
Nej, det skulle jag aldrig kunna, mamma.
När Geri är i USA ska vi besöka henne.
Och Tupes restaurang i LA? Vi äter där.
Vad krävs för att du ska säga ja, mamma?
VIP. PSJ.
Okej, om jag kan fixa en biljett till fanmötet,
tar du då cellgifterna?
Menar du allvar?
Ja.
På riktigt?
Ja.
- Ja? - Ja.
Ja.
- Ja? - Ja!
- Okej, deal! - Ja.
Du är bäst, brorsan.
Så du börjar med cellgifter efter fanmötet?
Kanske. Kaffe?
Var det inte en deal att du skulle börja med cellgifter om de fick biljetter?
Om.
Vad händer om de gör det?
- Kommer jag fortfarande leva då? - Du är så irriterande!
Ni tjejer är galna! Det är väl där vi alla kommer att hamna, eller hur?
Ta bara lite kaffe.
Brorsan!
De är här.
De har kommit.
Okej.
- Power Warriors är klara. - Nu kan vi börja planera.
Kom hit.
- Nu planerar vi. - Kom igen.
Kom igen.
Vart ska du? Kom hit.
Vi kollade biljettpriserna och arenan.
Det är rimligt. Vi behöver bara köpa biljetterna.
Jag vet ingenting om det.
Menar du verkligen allvar med det här?
Självklart.
När är fanmötet?
Om två månader?
Istället för att fundera på alternativa behandlingar för mamma,
ska vi gå med på sånt nonsens?
Ja, det är så barnsligt.
- "Barnsligt?" - Det är bästa alternativet. Kom igen!
Okej, om det är det du vill.
Jag ska i alla fall hitta en behandling för mamma,
så att hon inte lider.
Sådär! Äntligen.
Någon är fortfarande vettig här.
Jag ska sova nu. God natt!
Du, Yellow Warrior. Vart ska du?
Green Warrior!
Vi gör det. Hur svårt kan det vara?
Visst.
FANMÖTE I MANILA
- Vad? - Där.
- Måste vi vänta i två timmar? - Lita på mig.
Behöver vi alla prylar?
Ju fler prylar, desto fler chanser att vinna, okej?
- Lita på mig. - Okej.
- Jona, min laddare. - Varsågod.
- Använd den här också. - Bra.
- Din bärbara dator? - Jag behöver den för jobbet.
- Jobbet eller jag? - Jobbet.
Wow. Okej.
Jona, ge mig Charlies iPad och grannarnas telefoner.
Vi behöver olika konton så att när klockan slår tolv,
har vi många könummer redo.
- Wow, det var smart. - Eller hur?
- Jag har ärvt det efter dig. Erkänn. - Jona, kom hit.
- Är du min pappa? - Du är irriterande.
- Nej, seriöst? - Sluta!
Säg sanningen. Är du min pappa?
Vad är en bra e-postadress?
- Det spelar ingen roll. - Gamle Tupe.
- Vänta, prova det här. - Här är maten, älskling.
- Ät först. - Wow!
Tack, mamma.
Dubbel portion.
Det är allt.
- Okej. - Okej, ett, två, tre.
- Okej. - Du, titta.
Tack, brorsan!
Åh, min son, du är så förutsägbar.
När det gäller mat.
Jag äter, mamma.
Det räcker, mamma. Tack.
Jag är ledsen.
Mamma blev plötsligt sjuk.
Mina bröder behöver hjälp med att ta hand om henne.
Oroa dig inte, jag sätter upp en annons så vi kan hitta en ny hyresgäst.
Tack.
Hörru!
Du är för gammal för att sitta så där.
Det är inget fel med det.
Skämtar du? Ta ner benet.
Det är inget fel med det. Vet du vad som är fel?
Att du inte rakar dig.
Att du inte duschar eller ens borstar håret.
Du är inte snygg längre.
Gå till den där snygga halv-amerikanen då.
Självklart...
Jag föredrar fortfarande lukten av stekt gris.
Nej. Gå till honom du.
Nej, tack.
Tänk om han tar med dig till USA?
Fake news.
Men din ansökan har lämnats in.
Var är den?
Tänk om du får det?
För sent. Jag är 21.
Vill du inte jobba där? Det är ju USA.
Jag har redan ett jobb.
- Men du har inte fast jobb. - Det kommer jag att få.
Bra. Så att din pappa inte har något att säga.
Så han inte klagar på att han betalar för allt.
Vänta bara.
Jag slår vad om att han kommer sticka igen.
Särskilt nu när mamma är sjuk igen.
Ja.
Det är därför jag står på din sida,
även om du är smutsig.
Jaså?
- Vänta. - Ja?
- Det är du som är smutsig. - Är det borta?
Jag måste gå.
Ursäkta, jag kom hit först.
Hallå, ditt paraply!
Jag är vattentät.
Din lilla... sitt ordentligt!
Okej?
Hallå, mamma?
Brad, kära du.
Du ska leverera grillad gris, eller hur?
Du måste hämta mitt paket, okej?
Sen ta med det hem.
Jag skickar adressen på SMS.
Okej?
Paket?
Ja, mitt paket!
Ta hem det!
Var skulle jag annars ta det?
- Mamma, kom hit! - Okej, mamma. Efter min leverans.
- Ge mig din telefon. - Din bror ropar på mig.
- Mamma Baby, Jona, kom hit! - Sju, sex, skynda dig! Fem, fyra...
- När jag säger tryck, tryck på knappen! - Tre, två, ett!
Tryck!
104 000.
Din?
106...
- Varför är det...? - 106?
- 106 599. - Åh nej!
Åh!
- Är biljettkön alltid så här galen? - Åh nej!
Ja, jag kommer upp.
Fröken! Fröken!
Fröken!
Vänta på mig, fröken! Fröken!
Snälla vänta!
- Tack! - Varsågod.
- Håll inte kvar den. - Håll!
Tack, Geri.
Tacka henne.
Tack.
Har du gjort klart vår presentation?
Ja.
Är det askonsdagen idag?
Nej, min bror försöker vara rolig.
Hej, sir! Välkommen. God dag.
Jag är här för Baby Facundos paket.
Vänta lite. Jag ska kolla.
Till Baby?
Du, Robert?
Har vi nåt paket för hämtning idag?
Paket?
Nej. Ingenting kom.
Sir, det finns inga.
Vad är enhetsnumret?
Vänta, jag ska fråga.
Brad!
Hur har du haft det?
Brad?
Brad, hur mår du?
Du luktar grillad gris.
Allvarligt, mamma?
Jethro, glöm inte att uppdatera listan.
- Så att vi kan få en hyresgäst. - Jag tar hand om det.
- Brad, ta hand om henne. - Jethro.
Jag köpte äntligen ett ställe här.
Pengar från Nya Zeeland?
Wow.
När kom du?
Bara häromdagen.
Du då? Var kommer du ifrån?
Jag levererade en grillad gris till Marilao.
Herregud! Så du kom för att hämta mig?
Din mamma är verkligen speciell.
Hon sa att du hade en leverans i närheten
och att jag kunde få skjuts hem.
Jag trodde Kerwin skulle hämta mig, men istället är det bara du.
Ursäkta.
Det är bara jag.
Herregud!
Samma gamla självironiska humor.
Så, vad händer nu?
Det var länge sedan.
Mammor.
De borde vara ansiktet utåt för vårt varumärke.
PowerGen för kraftfulla mammor.
Om vi pratar om kraft
borde väl en fadersfigur vara PowerGens nya ansikte utåt.
De är tuffa, pålitliga och alltid närvarande.
Du måste ha en perfekt pappa.
Självklart.
Är era pappor såna?
Är det så för dig?
Ja.
För dig då?
Jag? Jag är fortfarande singel.
Jag menade din pappa.
Det är han.
Antar att jag bara har otur med min pappa.
Nej, det har du inte.
Det är okej.
Mamma Baby, var är mjölken?
Är min lille pojke trött?
- Min bebis är trött. - Jag gör det.
Ditt barn är tre och dricker ur flaska än. Det är därför han är vek och gnällig.
Hans läkare sa att det är okej.
Det är det inte.
Du borde få honom att sluta så han kan bli självständig.
Like Leo?
Det är annorlunda. Han var sjuk.
Sjuk i, öhm... Visst?
- Mamma! - Ursäkta!
- Det är okej. Låt mig göra det. - Mamma!
Nej, jag klarar det.
- Ge mig den. - Ursäkta.
- Jag tar hand om det. - Är du okej?
Ja.
Jag tar hand om det här. Du kan sitta där borta.
- Vila dig lite. - Okej.
Mamma.
- Mamma. - Va?
- Är du okej? - Ja.
Är du skadad?
Ni två överreagerar.
Kom igen, bry dig inte om mig.
Håll koll på våra biljetter bara.
Fortsätt.
Jag måste svara.
Titta på kön. Det är snart vår tur.
Uppfattat, Red Warrior.
- Chris! När kommer du hem? - Hej, älskling. Lugna dig.
Vad har hänt?
John dök upp på kontoret idag och ställde till med en jävla scen.
Chris, du måste göra något. Snälla!
Jag lovade dig att jag skulle fixa det här, visst?
Jag jobbar på det.
Jag gav dem mitt ord, jag tänker inte fly från min skuld.
Du litar väl på mig?
"Det"?
Ärligt talat, jag vet inte längre.
- Här, så vi kan gå och lägga oss. - Jen!
Håller du koll på kön åt mig?
Jag fick ett meddelande. Jag måste till kyrkan.
Varför då?
- För planering av bröllopet. - Charlie, kom igen.
Har jag gått med på det?
För mamma.
- Du är så fin. Du är så söt! - Varsågod, älskling.
Jag går nu. Håll koll på kön. Vi kan förlora platsen.
Älskar dig!
Jag har inte ens sovit än!
- Kerwin. - Klart.
Eller hur, Kerwin?
Kerwin!
Åh, sir! Jag ber om ursäkt.
Trasig.
Jag heter Chris.
Jag menar, Tupe.
Skrik inte.
Inga beställningar idag?
Sir! Redan levererat!
Lunchtid? Slutsålt!
Wow!
Hur många?
Två!
Så få?
Så många!
Annars, noll för en normal dag.
Du vet inte.
Jag vet.
Var är han?
Leo?
HOPPSAN! TIDEN HAR GÅTT UT, BILJETTERNA ÄR SLUT
Fan!
Leo!
Jen, konfirmation är ett krav. Har du konfirmerat dig?
Ja. Jag har ett certifikat hemma. Har du inget?
Wow, du måste vara Guds favorit.
Otur för mig.
Hej! Rod! Bror!
- Du lever! - Har du några spelningar på gång?
Jag har ont om pengar.
Kom till repetitionerna först.
Och gör klart din låt, okej?
Visst. Förlåt, det har varit lite mycket.
Fan. Du, Jen?
Kan du be mamma leta efter mitt?
Senare. Jag lägger Charlie fortfarande!
Vem övervakar kön?
Jag vet inte.
Fan också! Allvarligt?
Vad fan, Leo? Vad fan tänkte du på?
Du hade en uppgift och du sabbade den!
Jag bad Jen att hålla ett öga på det.
Visst? Jag frågade dig.
Förlåt, jag glömde.
Bara håll käften.
Du gjorde bort dig. Sluta skylla på andra.
Tupe, släpp det bara.
Snälla, bli inte arg.
Du har tur nu.
Hej, brorsan.
Hur är det med Red och Blue Warriors?
Det är vi.
Jag är ledsen.
Jag gör rätt nästa gång, lovar.
Snälla?
Herregud.
Du borde släppa det.
Det har varit så sen college.
Det funkar utmärkt.
Hur visste mamma att du var här?
För vi är fortfarande vänner på Facebook.
Till skillnad från nån här som tog bort mig som vän.
Nej, det gjorde jag inte.
Det gjorde du!
Du tog bort mig som vän.
När jag åkte till Nya Zeeland, eller hur?
Jag var tvungen.
Om inte hade jag följt efter dig dit.
Det är varmt!
Du vet,
jag får bara se dig genom din mammas inlägg.
Snart ser du dem inte längre.
Är den tillbaka?
Jag är ledsen att du måste gå igenom allt det här igen.
Men hon vill inte ta cellgifter.
Oroa dig inte.
Jag hjälper dig att komma på nåt annat.
Verkligen?
Självklart.
Tror du att det finns hopp?
För oss?
För mamma.
Hoppet är det sista som dör.
Krydda bittergurkan ordentligt så smakar den mindre bitter.
Leo gillar inte den bittra smaken.
Finns det nån bittergurka som inte är bitter?
Tänk bara på det här, okej?
Till Charlie.
Mamma!
Brangelina är tillbaka!
De är här!
- Hur mår du? - Charlie.
- Det är din faster Angie. - Angie! Hej!
Faster, jag har saknat dig!
- Angie! - Hur har du haft det?
- Det var länge sedan. - Hej!
- Angie, det här är Jen, min blivande fru. - Hej.
- Trevligt att träffas. - De var tillsammans först.
De är det enda paret som slagit Jona och Kerwin.
Jo-Ker!
Herregud!
- Himlen är inte nöjd. - Oj, förlåt.
Du är rolig, Kerwin.
Älskling, kom och ät middag med oss.
- Jag vill inte tränga mig på. - Åh nej.
- Du äter här. Sätt dig. - Tack, faster.
Mamma.
Min son, det här är Angie.
Angie, det här är Tupe. Min äldste son.
Åh, flickvännen.
Hej.
Jag har hört mycket om dig.
Jaså? Bara bra saker hoppas jag?
Ursäkta oss.
- Sätt dig. - Gå och duscha, min son. Snälla.
Gillade du min överraskning?
Du ler. Ge mig en puss.
Ta en dusch. Skynda dig!
Visst.
Hej, Geri.
Kan du hämta mig? Det vräker ner.
Mamma.
- Geri behöver skjuts hem. - Va?
Det...
Förlåt, Ger.
Vår pitch förlorade.
Det är okej.
Men jag håller med dig.
Alla pappor är inte som min.
Eller deras.
Ja, precis.
Det är inte din bror Brad.
Var är Brad?
Hemma.
Han har en gäst.
Hur var det på jobbet?
Hur så?
Hur så vad?
Varför frågar du?
Jag bara...
Jag vill bara veta.
Bra.
Den pojken. Är han din...?
Nej.
- Varför inte? - Vad är meningen ens?
Ingenting håller nuförtiden.
Antingen lämnar man, eller så blir man lämnad.
Där.
Wow, det här är fantastiskt, faster! Det är en festmåltid!
Jag har saknat det här.
Geri.
Jag vet att du är arg på mig än.
- Jag bara... - Jag? Arg?
Är du säker på att det är allt du saknat?
Självklart finns det andra saker.
Som vadå? Vem?
Din kokosdessert.
Åh, den? Jag trodde det var någon.
Syrran?
- Syrran! - Syrran!
Hur mår du?
- Jag har saknat dig. - Jag med.
- Geri. Perfekt timing. - Kom, vi sätter oss.
Angie känner de som provat alternativa behandlingar.
Och mamma, hon kan hjälpa oss.
Gör inte din bror det?
Köp en biljett, och sen tar jag cellgifter efteråt, eller hur?
Fick de tag på en? Jag tror inte det.
Det finns ingen.
Angie.
Stannar du här eller åker du tillbaka till Nya Zeeland?
Jag är bara på besök.
Efter pappas födelsedag i Palawan kommer jag åka tillbaka.
- Sa hon Palawan? - Ja.
- Stranden. - Jag vet.
Jag vill åka till Palawan.
Du kommer bli trött. Det är så varmt där.
Lycka är den bästa medicinen, min son.
- Palawan! - Ja, mamma.
Jag vill åka till Palawan.
Vänta, vänta lite.
Vi tar en bild eftersom Angie sällan är här.
- Visst. Kerwin? - Kerwin.
Visst, vi gör det.
- Låt mig göra det. - Ja, vem annars?
- Kom igen. - Gå till mamma.
- Sätt dig här. - Nej, stanna där.
- Hoppas det blir bra. - Självklart.
Det är bra.
- Le. - Är ni redo?
Le!
Ett, två...
Vänta lite!
- Det är tomt på sidan. - Titta. Det är suddigt.
Du har ställt in det fel.
Varför är det suddigt?
Gör det igen.
Mamma! Mamma!
Hörru!
Är du okej? Du rör dig inte.
Mamma!
- Mamma? - Mamma?
- Mamma, vad är fel? - Mamma?
- Faster?
Mamma?
- Mamma? - Faster?
- Mamma. - Mamma?
Faster?
Mamma?
Varför tar det sån tid?
Du tar alltid tid på dig när jag ber dig göra något.
- Madam, det är klart. - Nej, det är det inte.
Kom igen. Posera igen.
- Är du okej, mamma? - Ja, det är jag.
- Du frös till för ett ögonblick. - Nej, det gjorde jag inte.
- Dumheter. Kom igen nu. - Jen.
- Vi tar fotot. Skynda dig! Le. - Vi tar fotot.
Okej, le.
Två, tre...
Min bästa gissning är att det är ett anfall utan kramper.
Brad, det ser inte bra ut.
- Hon stelnade till bara en sekund. - Vad ska vi göra?
Bristande respons kan också vara en form av anfall.
Så plötsligt?
Ibland finns det utlösande faktorer, ibland inga.
Men det är uppenbart ett tecken på att cancern i hennes hjärna utvecklas.
Hallå, mrs Villaflor?
Ja. Hej, Baby.
Förlåt, jag svarade inte direkt.
Det är okej.
Men har din man läst det?
Han gick igenom det, eller hur?
Inte än. Han är på affärsresa utomlands.
Mycket upptagen. Vi har inte pratat om det.
Åh, okej.
Håll mig bara uppdaterad, okej?
- Ja, det ska jag. - Tack så mycket.
Jag ringer dig. Tack.
Jaså?
Så,
mammas tillstånd försämras när hon skjuter upp behandlingen?
Därför måste vi få henne behandlad fort.
Charlie! Charlie!
- Vänta. - Fan.
Charlie, älskling!
Fan.
Fan också, brorsan.
- Angående mamma, - Jag hörde det.
Vad ska vi göra?
Alltså...
...det kanske finns andra återförsäljare.
Ha!
Herregud!
Du är ett geni!
Men jag är mer än så.
Åh, hon saknar dig.
- Rach ringer. - Ursäkta mig.
MISSAT SAMTAL FRÅN RACHEL
CRAIG STÄMMER DIG OM DU INTE BETALAR. SÄLJ DET BARA!
VI MÅSTE PRATA. SVARA NÄR JAG RINGER!
Park Seo-joon-fans, snälla hjälp!
Om ni har extra biljetter, tar jag dem. Säg vad ni vill ha för dem.
- Mamma. - Ja, älskling?
Det här är min mamma. Tycker du inte synd om henne?
PSJ gör henne lycklig.
- Visst, mamma? - Ja.
Snälla, förbarma er!
Jag tar det här.
- Vad är det? - Inget viktigt.
Vet du, Brad, det är något med din bror.
Igår hörde jag honom prata med sin flickvän,
bråkade med låga röster
som om han döljer något.
Vad är det?
Det var på engelska.
Allt jag förstod var ett ord.
"Det."
Skuld?
Död.
- Är det inte det det betyder? - Hallå!
Dumma människor borde inte skvallra. Det betyder "skuld".
- Jag går nu. Ansträng dig inte. - Okej, älskling.
- Jen, ta hand om mamma. Hej då, Charlie! - Det ska jag.
- Brorsan. - Geri! Brad!
Jag har två VIP-biljetter.
Vänta, hur mycket var det?
50 000.
- För två, visst? - Nej, styck.
- Priset är uppblåst, det är säkert. - Vad?
Förlåt.
Du har råd, det är ingen fara!
- Som det här guldsmycket. - Sluta.
- Jag har bara ett problem. - Vad är det?
Det finns en uttagsgräns, eller hur?
Men ja, låt oss träffa den personen.
Du är bäst.
Power Warriors, förena er!
Okej.
- Jag har leverans. - Jag har möte.
Hallå! Menar ni allvar?
Brad och Geri är emot det.
"Lika barn leka..."
Var ska vi ses? Kom.
Den är sned.
Du borde ha åkt med Tupe först.
Jag åker inte till Palawan än.
Det här är mer logiskt.
Jag är inte ens säker på att säljaren är seriös.
Man vet aldrig.
Hade inte du en patient som blev bättre tack vare den här läkaren?
Kön är så lång! Ser du?
Han måste vara bra!
Så intensivt.
Synd att vara så fint klädd
om du bara ska sura.
Det gör jag inte.
Inte sura eller inte uppklädd?
Inget av dem.
Kom igen, bara le.
Men! Där är det ju.
Jag har saknat det.
Oj! Kom igen!
Red och Blue Warriors leder vägen.
Sir, vi leder.
Jag tävlar inte. Kanske gör han det.
Det är bara en vänskaplig tävling.
För skojs skull.
Det är faktiskt en familjetävling.
Kan du göra så?
Utan kort?
Coolt.
- Ja, vi fick det! - Ja.
- Kom igen! Vi vinner! - Inte så fort.
Det är bara 10 000.
INGA FORDON TILLÅTNA
Kom igen. Skynda!
Varför har vi så bråttom?
Vi behöver mammas medicin nu.
Åh wow, en tävling!
Precis som förr. Kom igen, Green Warrior!
Jag menar allvar, okej?
Ta-da!
- Få se. - Betala mig först.
Angående det. Det finns en gräns på 50 000.
- I bankomaten. - Exakt.
- Kan jag ge dig resten senare? - Jag lovar.
Är det här en bluff?
- Bluff? Seriöst? - Ser vi ut som bedragare?
- Ni är bedragare. - Det är vi inte.
Visst.
Du har tur att han är söt.
Bara han?
Jag med.
Okej. Här är 50 000.
Jag måste vara säker.
De är äkta.
Låt mig se.
När tar det här slut?
Om du inte vill ha den, glöm det! Jag har andra köpare.
För mammas skull.
Okej.
Ge mig.
Tack.
Här, ta en titt.
Ser äkta ut.
Vi gjorde det.
- Vi fixade biljetter till mamma! - Får jag se.
"Fark"?
Varför är det ett F?
FA
Vänta. Det här är fel!
Varför står det Fark? Hallå!
Varför står det Fark?
Kom tillbaka!
Det här är ingen säker framgång,
men det är äkta.
Det hjälper, men det är inget botemedel.
Inga biverkningar?
Jo, det förekommer.
Magirritation om det tas utan mat,
möjlig diarré,
ibland sömnlöshet.
Ändå mildare än cellgifter.
Ge oss en till, tack.
Visst.
Men jag måste varna er...
...det smakar hemskt.
Visst, Jack?
Super!
Men det var värt det för jag ville bli bättre.
Nu kan jag gå och dansa.
Kom igen.
Jag längtar efter att visa dem det här.
De kommer att se.
Hörru!
- Hon är en bedragare! - Stanna! Hallå!
- Vad i helvete? Ur vägen! - Förlåt! Förlåt!
- Herrn! Du måste betala för det här. - Var är hon?!
- Vad i helvete?! - Hallå, vad gör du?
Sluta bråka.
Kom igen, vi drar!
Var är hon?!
- Se vad du har gjort! - Grip de här två!
- Du måste betala! - Hallå! Betala!
- Var är hon? - Där!
Varför gjorde du det?
Hallå, kom tillbaka!
- Varför står det "Fark"? - Förlåt!
- "Fark" för helvete! - Hallå!
Om de bara får två biljetter, vad händer då med mig?
Oroa dig inte.
Mina barn letar också efter säljare.
Jag hoppas att de hittar nån!
Vi borde åka dit allihopa.
- Har du ont igen? - Jag klarar det.
Kämpa!
- Kämpa! - Kämpa!
Läs citatet jag skickade dig.
- Skynda dig. - Läs det nu. Det är vackert.
BÄSTA VÄNNER
VAD ÄR LIVET?
Åh, någon skickade ett meddelande.
- Vem? - Vem är det?
PSJ?
Vad är det?
- Vad hände? - Baby?
Grattis på födelsedagen, Sir Mark!
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN, CHEFEN! NU FIRAR VI!
Jag måste gå. Min bror är snart här.
- Geri! - Stanna ett tag.
- Gå inte, Geri! - Geri!
Hej då! Ta hand om dig!
K-BUSS - DET ÄR KAFFEDAGS!
Brad!
Geri!
Jag har medicinen!
Bra, Green Warrior!
- Geri! - Jag bjuder dig och Pink Warrior.
Ska du inte stanna?
Gick du? Synd.
Förresten, förlorarna skickade ett sms.
Tack!
- Vad sa de? - Varsågod.
Vänta, vänta.
Brorsan.
Du är på gott humör, visst?
Självklart! Den som sabbar det får en smäll!
Fan också! Ni blev lurade och slösade bort pengar!
Det kunde ha betalt mammas medicin.
- Vi visste inte att de var bedragare. - Ni borde ha varit försiktiga!
Brad, ingen ville att det skulle hända.
Men du insisterade på fanmötet. Se hur det blev med det.
- Du pratar som om du vore äldst! - Är jag inte det i princip?
Det räcker.
Va?!
Brad, madam har ont i huvudet.
Vad ska jag ska göra? Åk hem nu!
Det är mamma. Kom nu.
Vad har hänt?
Vi borde åka.
- Vad är det? - Det är mamma.
Madam!
Madam, sluta. Snälla.
- Mamma. Mamma. - Vad har hänt?
- Mamma! - Flytta på dig!
- Vad är det för fel? - Det gör ont!
- Lägg ner henne. - Det gör ont!
- Håll ut, mamma.
- Jona, blodtrycksmätaren! - Mamma!
- Mamma, vänta. - Mamma.
- Jag orkar inte längre. Jag orkar inte! - Din jävel... inte så där! Mamma!
Lyft hennes huvud. Flytta på er!
- Vänta. - Flytta på dig!
- Akta dig! Jag sa lyft hennes huvud! - Vänta.
- Hennes hand! Håll hennes hand! - Hennes huvud!
- Mamma, skada dig inte. - Ge mig den.
- Jag står inte ut! - Var gör det ont, mamma?
- Det gör ont! - Mamma!
- Mamma. - Jag har så ont i huvudet!
- Vänta lite. Det är okej, mamma. - Få det att sluta!
- Det är okej. - Här, här.
Skynda dig, Brad!
- Vänta lite. - Vänta lite!
- Jag vill inte längre! - Mamma.
- Här är det. - Håll ut, mamma.
- Mamma... - Få det att sluta, snälla!
Håll ut.
- Håll henne. - Madam.
- Medicinen verkar snart. - Mamma.
Jona!
- Hallå! - Hämta baljan!
- Vänta. - Vad behöver du?
Förbered medicinen.
- Var är den?! - Här!
- Skynda dig! - Här är medicinen.
Du är okej, mamma.
Vad händer om vi opererar?
Jag vill inte att de ska skära upp henne.
Strålning eller cellgifter då?
Hon sa att hon inte vill.
De har alla biverkningar som mamma inte gillar.
Jona, fyll på den här.
- Vad är det, Brad? - Det här kommer hjälpa henne.
Det har hjälpt många.
- Var försiktig. - Prova bara, mamma. Kom igen.
Vad är det där?
Det är så bittert.
- Ha tålamod, mamma. - Vad är det?
Du blir inte skallig av det. Du får inte ont.
Snälla drick.
Bara lite till.
Var försiktig, Brad.
- Du måste dricka det, mamma. - Det är så bittert.
- Hon gillar det inte. - Mamma...
Det har hjälpt många. Kom igen, mamma.
- Drick det, mamma. Snälla. - Ta det lugnt, Brad.
Mamma vill inte ha mer. Det räcker.
Brad.
- Sluta, Brad. - Jag vill inte ha det!
- Stå ut med smaken. - Sluta.
- Det räcker. - Nej, snälla.
- Bara lite till. - Det räcker.
Nu räcker det. Sluta.
Släpp mig!
- Sluta, det räcker. - Kom igen, mamma.
Vänta, hon orkar inte mer! För helvete!
Jag sa nog!
Bär mamma.
Fan också, Brad.
Mamma.
- Du kommer att bli bra. - Var försiktig.
- Vi är här, mamma. - Vi är här.
Du mår bra nu.
Har jag fel?
Är det fel att jag vill att mamma ska bli bättre?
Nej.
Men gör du det här för hennes skull
eller för dig själv?
För att du vill bevisa att du har rätt
och att din bror har fel?
Ni vill båda bara att er mamma ska bli bättre, eller hur?
Chefen! Det är dags för frukost.
Jag är inte hungrig.
Älskling!
Nu äter vi.
Kommer.
- Mamma, vila. Låt mig göra det. - Ge mig den, mamma.
Kom igen, mamma.
Men jag mår bättre nu.
Leo, väck ungen.
Det är jättegott.
Leo! Hörru!
Här.
Jag gör det.
Du.
Du överreagerar.
Jag mår bra, min son. Jag mår bra.
För att bevisa det för dig ska jag dansa, titta.
- Titta? Jag kan gå på fanmötet. - Ska du fortfarande gå?
De släppte ytterligare platser.
Men biljetterna kommer att säljas på plats.
Det är menat att hända. Tack Gud.
Det är fantastiska nyheter!
Men,
det blir lite tufft
för det kommer att bli galet lång kö.
Och vi måste vänta där natten innan.
Okej, då kör vi!
- Ja, mamma. - Tack så mycket för att ni förstår mig.
Tack! Tack så mycket.
God morgon, sir.
Vill ni flyga på morgonen eller på kvällen, sir?
Leo. Varför är du inte klar än?
Jag trodde vi skulle köa tidigt.
Kom igen.
Det här kan vara vår sista chans att få en biljett till mamma.
Kom, så går vi.
Kom igen.
Det är jobbigt, brorsan.
Tänk om vi misslyckas igen?
Jag tror inte det.
Du har en lyckobringare nu.
Yellow Warrior, kommer du?
Kom igen.
Skynda dig.
Kom, så går vi.
Kom igen, allihopa. Jag känner det.
Jag känner det. Kan du känna det?
Lyckobringaren är ju här.
Det stämmer! Du är vår lyckobringare.
Så vi ska köpa massa biljetter ikväll?
Visst.
Här är vi.
Är det här kön?
Så lång är den inte ändå.
- Det här går snabbt. - Var inte så säker.
- Fan också. - Brad?
Var?
Brad!
Brorsan!
Åh, fan! Det är Green Warrior!
Hallå, han tränger sig före i kön!
Det är min bror!
Jag kommer fixa dig!
- Tack, brorsan. - Green Warrior!
- Det räcker. - Vad? Ingen gruppkram?
Titta på oss.
Herregud, Power Warriors enade.
Vi är kompletta!
Så...
...vad gör vi nu?
Tja,
nu väntar vi
på solen!
Ursäkta mig.
- Ursäkta mig. - Mamma?
Vi är så gulliga!
Vem skulle ha trott det?
Är det här en hungerstrejk?
Kom igen, jag bjuder.
Kom, så går vi.
- Häng med, brorsan. - Jag kommer.
Brad, vänta lite.
- Jag går. - Vänta lite.
Vad?
Ni stannar kvar.
Bråka inte.
För en gångs skull...
Kom igen, titta inte tillbaka.
- Kan de dela på en flaska? - Om de är överens om det.
- Fröken, digital betalning. - Vänligen skanna det här.
Vad sägs om att ni två delar på det?
Du sov gott tidigare.
"Pappa."
Jag säger pass.
Bli bara sams nu.
Jag bjuder ju nu. Överdriv inte.
Det är så varmt.
Du är bara inte van vid det.
Det blir varmt i LA också.
Men här blir det fuktigt.
Jag fattar inte hur ni orkar.
Prova att grilla grisar hela dagen.
Tror du att jag också kan göra det?
Göra vad?
Grilla grisar.
Var kommer det här ifrån?
För mammas skull.
Och Geris.
Tänk om jag skulle stanna?
Din restaurang då?
De börjar bli goda vänner.
Fantastiskt!
Så fint.
Fantastiskt!
Vad köpte ni?
Det är därför jag tror på det där ordspråket.
Hur är det nu igen?
"Man saknar inte kon förrän båset..."
Visst?
Min önskan är att du säger hela ordspråken.
Geri, vänta bara, för en dag kommer allt att falla på plats.
Som med oss.
- Geri valde det. - Lyssna allihopa, rör er framåt.
Kön rör sig!
Du!
- Geri? Var är Geri? - Geri?
Håll koll på våra grejor.
Skynda på!
- Spring! Spring! - Ursäkta mig!
- Vi går hitåt! - Ur vägen!
- De tränger sig! - Hörru!
- Hon tränger sig före i kön. - Vad fasen?
Ursäkta mig.
Jag kom hit först.
De trängde sig före i kön.
Ursäkta mig, fröken.
Inget trängande här.
Korrekt.
Är det inte den som kommer först?
Dessutom trängde ni er tidigare.
Vänta lite.
Gå tillbaka dit, din lilla mus!
- Vad är ditt problem, va? - Varför? Varför, va?
Facs förenas!
Ska vi slåss?
- Har du problem? - Slåss! Slåss!
Håll mig, Brad.
Kom igen, slåss mot mig.
- Kom igen! - Jaså?
- Sluta med det där! - Vakter!
Vem startade den här bråket?
Ni trängde er före i kön!
- Hörru, nej! - Det gjorde vi inte!
Det gjorde de!
Tyst!
Tyvärr måste jag säga att
ni måste båda gå.
- Det är orättvist! - Gå härifrån!
- Varför just vi? - Gå nu!
- Gå härifrån! - Min son, mitt hjärta!
- Bra för dem. - Vilken tur!
Nu är vi här! Vi är nästan framme!
Geri, vi kommer klara det!
- Vi är nästan framme. - Kom igen!
Kom igen!
- Är det slutsålt? - Vilket slöseri med tid.
- Utsålt. Fan! - Vad i...?
Är det helt slutsålt?
- Vad menar du med slutsålt? - Kom, vi går.
- Vi har köat hela dagen! - Kom, vi går.
- Det är okej, kom. - Vi går.
Allvarligt?!
Kom igen. Ge inte upp!
Vi kommer hitta en lösning.
Just det!
Facs! Det är så vi gör!
Brad, örtmedicinen.
Vi kanske kan få den att smaka gott?
Herregud!
Herregud, du är ett geni!
"Teamwork makes the dream..."
- Work! - Work!
Mycket bättre. Det gör drömmen mycket bättre.
Jag antar att du inte har tur.
Du för otur med dig.
Ditt oturstroll!
- Oturstroll. - Hon blir upprörd.
- Låt henne vara. - Ursäkta. Hallå!
- Sjung bara din nya låt. - Nej.
- Jag vill inte. - Kom igen.
- Okej. - Kör på.
Men den är inte klar än.
Ingen får döma!
Lovande, men ofullbordad.
Han kör.
INKOMMANDE SAMTAL KERWIN
Wow!
Vems bil är det?
Snygg bil!
Är det här vårt nya leveransfordon?
Nu är vi lyxiga. Uppgraderade!
Chefen! Chefen!
Vad är det?
Chefen, bekräftat.
"Det" är faktiskt en skuld!
Din bror är begravd i skulder!
Vad?
Det var vad madam sa till köparen!
Han har förlorat restaurangen!
Partnern brände ner den och stack med försäkringspengarna!
Det var därför din mamma sålde din grillverksamhet.
De har just skrivit på. Köparen är här än.
Har du pratat med din mamma?
Rach...
Jag har bestämt mig
för att sälja mitt hus där
och betala alla mina skulder.
Vad har förändrats?
Jag tänker stanna här
med min familj.
För gott.
Vänta, va?
Jag har redan berättat för din mamma.
Vad?
- Baby. - Ja?
Dessa trappor är en del av min fastighet.
- Visst? - Ja.
Jag vill få dem borttagna. Bort!
Okej, så du har listan över vad som måste göras, visst?
Ja, madam.
Baby, så snart det är attesterat skickar jag en kopia.
- Tack. - Kom så går vi!
Har du verkligen sålt vårt företag?
Mamma!
- Mamma! - Ja.
Varför?
Mamma!
- Jag duschar först. - Jag luktar värre!
Mamma, varför sålde du det?
Mamma!
Är det på grund av Tupe?
- Va, mamma? - Leo.
Svara mig, mamma.
Är det för honom?
Mamma!
Sanningen, min son,
är att jag verkligen ville sälja det,
så att ni kunde dela pengarna mellan er,
så ni inte kommer få problem med att betala skatt.
Men...
- Jävlar. Då är det sant! - Men...
Men han kommer att betala tillbaka.
Hur då? Han är ju pank.
Du är pank, eller hur?
Fan också, det är därför.
Varför då?
Din idol kom tillbaka eftersom det inte finns nåt kvar för honom där.
- Han är begravd i skulder! - Vänta.
Det var därför du ville stanna.
- Det är inte sant, Brad. - Det är sant!
Geri, tro inte att din far kom tillbaka för din skull eller för din examen.
Det stämmer inte.
Sluta prata engelska!
Vänta, vad händer?
Det är gjort!
Mamma har sålt företaget!
Mamma.
Gjorde du det?
För att du kan hamna i fängelse.
Men vi då, mamma?
Vi måste offra oss igen för att rädda honom.
Han är inte ditt enda barn, mamma.
Jag har aldrig bett mamma att sälja något, Brad.
Jag berättade inget för henne eftersom hon är sjuk.
Så om inte, hade du berättat för henne?
Det ju samma jävla sak, va?
Alltid till din fördel. Som vanligt.
"Som vanligt"? Dra åt helvete, du vet ingenting.
- Prata inte engelska med mig! - Förbannat!
Ända sedan jag kom har du varit på mig.
Varför hatar du mig?
- Vet du inte? - Jag vet inte.
- Du har ingen respekt! - Nu räcker det!
Fortsätt, mamma.
Ta hans parti.
Ta hans parti igen.
Du har alltid favoriserat honom.
- Det är vad du tror. - För det är sanningen!
När mamma först fick cancer, vad sa jag då?
Jag bad dig att komma hem ett tag.
Jag var på väg att åka eftersom Angie och jag hade jobb i Nya Zeeland.
Vad sa du?
"Jag tjänar mer än du."
Det var inte så jag sa.
Men det var ju det du menade!
Men för din skull, mamma, så stannade jag.
Min dröm kunde hamna i bakgrunden.
Har jag inte gottgjort dig?
Jag fortsatte skicka pengar.
Som du borde!
Du fick mamma att investera i din restaurang!
Och nu då? Allt är borta!
- Vad vill du, Brad? - Jag vet inte!
- Du kan sluta vara arg på mig. - Jag vet inte!
Kanske är jag bara så sårad.
Du fortsätter att ge oss hopp.
För ingenting.
Du fortsätter ge löften. Sen händer ingenting.
När du åkte till USA,
lovade du inte
att du snart skulle komma tillbaka?
Du sa att du skulle ta mig dit.
Jag väntade så länge på min bror, men han kom aldrig.
När Geri föddes,
trodde jag att min bror äntligen skulle komma hem.
Men nej, mamma sa att det var svårt för dig
för att du precis hade börjat.
Så det måste bli jag.
Bror till Leo.
Pappa till Geri.
Arbetare på företaget.
"Håll ut, Brad. Du klarar det."
"För du är stark. Du är den som är kvar."
Fan också.
Jag växte upp för fort.
Brad...
Geri, jag älskar er alla.
Jag älskar er väldigt mycket.
Det är bara jobbigt.
Så jobbigt.
Jag är också din son, eller hur?
Ser du mig ens?
Eller bara han?
Brad, vänta.
Brorsan...
Jag ville inte säga något.
Som alltid ville jag behålla det här.
Inne i mig.
För oavsett vad jag säger eller gör,
kan jag inte ta tillbaka det jag gjorde och inte gjorde för dig.
Jag visste inte hur tung den bördan var för dig, Brad.
Jag var så full av ilska.
Mamma.
Du vet ju att jag inte ville åka.
Jag vädjade till dig då.
Jag sa att jag skulle förändras.
Att jag skulle bättra mig.
Ja, min son, men...
Nej, mamma.
För det var det bästa för mig.
Men det kändes som ett straff.
Din pappa och jag kom aldrig överens.
Oavsett om han gjorde gott eller ont,
var jag arg på honom.
Jag vet inte.
Jag kände att han tog mamma ifrån mig.
Ju mer han sårade mig, desto värre uppförde jag mig.
Kanske ville jag bara göra honom arg.
Eller kanske ville jag bara att mamma skulle välja min sida.
Och på grund av det,
tog jag emot straffet att skickas till USA.
För att det skulle vara bra för mig.
Men det var ensamt.
Så ensamt.
Jag saknade er alla.
Jag saknade dig.
Och dig.
Du är min bror.
Min vän, lagkamrat och allierade.
Han såg upp till mig.
Jag betydde nåt för honom.
Han fick mig att känna att jag hörde hemma i den här familjen.
Visst, Brad?
För att jag alltid har känt mig
som en utomstående.
Jag var ditt första allt,
men hade till slut ingenting.
Jag fick höra om mitt barn,
Gud, så lycklig jag blev!
Jag brydde mig inte om att jag fick stipendiet
eller att jag var arbetslös.
Det var tillräckligt skäl för mig att äntligen komma hem.
Men du valde ändå stipendiet.
För det var det mamma ville.
Det var vad farbror Boyet ville.
Och de hade rätt.
Jag behövde fixa mig själv.
Jobba på att bli en bra pappa för dig.
Men det var så svårt.
Jag ville hålla om dig.
Jag ville vara här för dig.
När din mamma dog var jag inte här.
Jag var inte här när jag ville vara med dig.
Att vara vid din sida och hålla om dig.
Varför kände jag inte det?
Den kärlek du pratar om.
Jag vet inte, Geri.
Kanske visste jag bara inte hur man gjorde längre.
Min son.
Mamma, jag älskar dig.
Det förändrades aldrig.
Och jag vet att du också älskar mig.
Det är jag som skäms.
För att jag försökte.
Jag gjorde allt jag kunde.
Så att du kan vara stolt över mig.
Men jag vet inte. Oavsett vad jag gör,
känner jag mig alltid som en misslyckad person.
Brorsan.
Du har rätt, Brad.
Jag kom hem för att låna pengar av mamma.
Men så hände det här.
Och efter att ha tillbringat den här korta tiden med dig,
var jag så glad.
Det fick mig att undra
vad jag ens gör i USA?
Varför arbetar jag så hårt?
Fan, jag håller på att bli gammal!
Vad kämpar jag ens för?
Så jag säljer mitt hus där
för att betala av alla mina skulder.
För när det är gjort, Brad,
så kan jag komma hem.
För gott.
För att vara med mamma och Geri.
För att vara med er alla.
För det är vad jag vill.
Det är allt jag nånsin velat.
Till Tupe.
Till Brad.
Till Leo.
Till Geri.
Till Jen.
Och, naturligtvis, till Charlie.
Barnen.
Ät!
Varsågoda.
Åh,
jag gjorde ett misstag.
Förlåt.
Tupe, ge din mat till Brad.
De blev utbytta.
Tack.
Och din,
ge den till din pappa.
Tack.
Puss!
Ge mig en puss.
Kom igen.
Jag vill inte ha ris.
- Jag bantar. - Okej.
Varför?
"En familj som håller ihop..."
Wow.
Varför är du så uppklädd, mamma?
För idag ska jag träffa min läkare.
Jag ska börja med cellgifter.
Vad?
Ja.
För jag vill fortfarande se de leenden jag ser just nu.
För att jag vill gottgöra er.
Tydligen är jag inte den enda som är sårad.
Ni har också djupa sår.
Djupa ärr.
Om jag nånsin misslyckades,
så var det inte meningen.
Ingen förälder vill någonsin såra sina barn.
Jag är så ledsen.
PACLITAXEL KÖRTID 2 TIMMAR
Långsamt, mamma.
Ta det lugnt.
Det är okej nu.
Ge mig den, mamma.
Här.
- Är det kallt, mamma? - Ja.
Geri, ge mig handduken.
Vänta.
Brorsan.
Vem är du?
Det är Tupe.
Din äldsta.
Jag är din snyggaste son, mamma.
Mamma?
Behöver du något?
Jag memorerar bara ditt ansikte.
För jag vill aldrig glömma dig.
KEMOTERAPI
Brorsan...
Hon har fått nog.
Jag står inte ut med att se henne så här.
Det räcker.
Ha medlidande med mamma. Hon har lidit tillräckligt.
Brorsan.
Mamma, du ser så fräsch ut!
Vart ska vi?
Åh!
Varför är jag klädd så här?
Det är som om vi ska åka till stranden.
Som om...
Eftersom du inte kunde gå på fanmötet,
ger vi dig Park Seo-joon gånger fyra!
Annyeonghaseyo!
Fem, sex, sju, kör!
Ett...
- Tre, fyra, fem, sex, sju, åtta! - Det är tvärtom.
Vad är det här?
Ett, två, tre, fyra.
Där!
- Tre, fyra, fem, sex, sju, åtta. - Det är så svårt.
Saranghaeyo!
Vi älskar dig, mamma.
Det är svårt att andas.
Vänta, varför ser ni ut så där?
Som om ni ska till stranden?
För från och med nu, mamma,
kommer du inte längre att ta cellgifter.
Kommer jag inte?
På riktigt?
Vi ska
till stranden!
- Stranden! - Stranden!
- Dags att äta, mamma. - Jag är redo.
- Maten är klar! - Var är den grillade grisen?
- Lägg den där. - Åh, är du hungrig?
- De är här. - Mamma.
- Mina söner. - Hej, hej.
Leo, vänta. Jag hämtar is.
Nöff! Nöff!
- Leo, sluta! - Nöff! Nöff!
Leo, kom igen!
- Hallå, sluta! - Titta på trynet!
Nöff! Nöff!
Ja!
Vill du gifta dig med mig?
Varför?
För jag älskar dig så mycket.
Snälla!
- Ja! - Jippie!
Okej!
Kyss henne, Leo!
- Oj oj oj. - Ja!
Kom igen! Vi tar ett familjefoto!
- Familjefoto! - Kom igen!
Kom igen!
- Kom igen! - Kom nu!
Vi tar ett foto, mamma.
- Familjefoto! - Kom hit.
- Vem tar det? - Jag gör det.
- Varför du? - Kom igen.
- Jag har det. - Han borde vara med.
Okej.
- Okej, ett, två. - Vänta, vänta.
Du...
Tupe, mamma.
Kom och var med på fotot.
Pappsen.
Så där ja. Äntligen!
Så där ja.
Dags att ställa undan grillen, hörrni.
Glöm inte leksakerna.
Ge mig resten.
- Stolarna. - Leo!
Åh herregud!
Han faller!
- Hjälp! - Vad är det, mamma?
Hjälp! Titta där!
- Mannen! Hjälp honom! - Vad hände?
- Precis där! - Mamma, titta. Han mår bra.
- Han föll i vattnet. - Han är i säkerhet nu.
Det är okej, mamma. De räddar honom.
Okej. Visst.
- Kom igen, simma nu. - Du skrämde mig.
- Dags att simma? - Vi simmar!
- Du vet vad du ska göra. - Okej.
Hallå! Nej!
Hallå.
Ursäkta mig.
Var det du som såg min bästa vän falla i vattnet?
Det var jag.
Tack.
Han insisterade på att flyga trots att det blåser.
Han ville njuta av semestern innan han åker hem till Korea.
Korea?
Han hade ett fanmöte här igår kväll.
Det var fullpackat! Jag blev chockad.
Fansen skrek!
Mina öron ringer fortfarande.
Är det honom du pratar om?
- Park Seo-joon? - Park Seo-joon.
- Det är han! - Är det sant?
Park Seo-joon!
- Han? - Ja.
Du får en exklusiv "meet and greet" med honom.
- Jaså? - Ska vi gå?
- Kom, vi går! - Ja!
Vänta.
Barn!
Bar...
Nu går vi och träffar Park Seo-joon.
- Kom igen. - Nu går vi.
Klarar du det?
Ja, det kan jag!
TILL DE HÄNDER SOM HÖLL OSS
OCH DE HÄNDER VI NU HÅLLER
Undertexter: Pernilla Näslund