Paula Sanders. Jeg skal hente en bestilling.
Okay.
Flot skrift.
HENT KAGE
KØB UDSMYKNING
PAPTALLERKENER
BALLONER
Ja.
LÆR AT SKYDE
GERIS ØRETELEFONER
- Vi er nede på 12 procent. - Hun kører endnu, så hvad gør vi?
Jeg vil skære håndleddene over med et pizzahjul.
Hvad fanden er "reduceret gluten"?
Dør man af normal gluten, bliver man så kun blind af det her?
Hende på motellet ringede til morderen, ikke?
Kan vi finde hendes mobil, kan vi finde ham.
Ja. Glem nu din platte pizzafest. Og vi er i øvrigt ikke inviteret.
Var du otte og fodboldspiller, var du inviteret.
Den er faktisk…
Den "platte pizzafest" er faktisk vigtig,
for den skal gå godt, så alle roser mig til skyerne som mor.
Så kan Karl ikke flytte til bøhlandet med min datter.
11 procent.
I to gør mig stresset. Min mave bobler og syder bare.
- Kan vi ikke dele os op? - Jo, det er en god idé.
Du holder en fin fest for søde børn. Geri og jeg finder en farlig galning.
- Det lyder fair og skideperfekt. - Vi gør det.
Tak. Tusind tak. Det er jo vores eneste spor, og jeg…
Jeg kunne ikke gøre alt det her uden jer.
Pas på jer selv.
- Kom, vi er skredet. - Jeg vil ikke presses.
Min terapeut siger, jeg har en snert af trodsighedsforstyrrelse.
- Pres får mig til at trodse. - Fedt. Så giv dig bare pissegod tid.
Ha, ha, ha. Sådan fungerer det ikke.
Jo, det gør det faktisk.
- Kom så. - Godt.
HENT HAZEL EFTER SKOLE 14:30
Der er vist ingen hjemme.
Kamerafyren, der ejede kontoen, der betalte for byggematerialer,
ligger på køl i lighuset, så han er der ikke, nej.
Sarkasme klæder dig ikke.
- Fik du givet katten et navn? - Intet passer.
Prøv med Stella.
Røvhul.
Det er da kun akavet, hvis din eks kommer tilbage.
Slap af.
Du er alligevel vant til at jamre hendes navn om natten,
og hun kommer bare aldrig.
Vi starter ovenpå. Jeg skal nok beskytte dig.
Der var sarkasmen igen.
Ding-dong, det er politiet.
Det er politiet. Åbn!
Der ligger et lig.
Lokale til højre.
- Ryddet. - Badeværelset.
Ryddet.
Hvad fanden?
Ring til centralen.
- Han flygtede lige. - Hold da op.
- Ja. - Ind med ballonerne. Sådan.
Jeg var skrupsulten og desperat tidligere,
fordi du ikke købte mad til mig henne i centeret.
- Jeg kunne ikke bære mere. - Jeg skal tisse.
Fint.
- Nej, nej. Mor! - Hazel.
Hazel!
Skat, hvad skete der? Er du okay?
Nå, for dælen.
Nej, hvor du forskrækkede mig.
Mor! Du dræbte den.
Man kan ikke dræbe kakerlakker, okay?
Den er dernede et sted med en million venner.
- De vil overtage hele verden. Okay. - En million?
Kan de komme op ad wc'et?
Okay.
- Hvor er du dygtig, skat. - Tak.
Godt.
- Okay. Hej. - Hey.
- Hazel. - Silv…
Ja… Jeg er altid tidligt på den.
Folk kan lide det, eller også bliver man skilt.
Trænger du til en hånd? Ellers kan jeg bare aflevere Silvia,
hvis det er mere mor-datter-agtigt og helst uden drengelus?
Nej, nej. Jeg fik den der drengelusvaccination.
- Så det ville faktisk være en hjælp. - Okay.
Kom ind. Jeg flipper sådan set ud.
Et par ting. Vi skal møde nogen. Karl, Mallory, det er Frank Budkins.
Han er privatdetektiven på jeres sag.
- Hej. - Har vi en privatdetektiv?
Det var min idé. Alle har sådan en.
- Har de det? - Ja.
Frank er ferm. Bare spørg min ekskone.
Hun fik halvdelen af alt, hun troede, jeg havde.
Frank, hvad har du fundet?
Jeg har skygget Paula Sanders de sidste par dage.
Holdt øje med hendes hus… Jeg fandt ikke meget.
Hun tager ikke stoffer eller drikker.
Hun arbejder.
Handler, træner børn i fodbold.
- Hun går i seng kl. 23. - Er det alt?
Hun talte ikke med sære typer eller mødte skumle mænd?
Jeg var ikke færdig.
Der er vist en ny kæreste inde i billedet.
Han var alene i hendes lejlighed i dag.
Jeg tager tilbage senere for at få et bedre billede.
Det må være seriøst, for han har nøgle.
- Hvad for noget? - Hvad?
- Har hun nævnt en fyr for dig? - Nej, hun har ikke sagt en lyd.
Det er svært at se ham.
Hun skal ikke give en eller anden fyr nøgle til din datters hjem.
- Nej. - Det er fint.
- Det styrker vores sag. - Hvordan det?
Jeg har ikke læst jura, men er det ikke bare soleklart?
Der bør da dømmes mål og gå helt amok på TV.
Vi er hende langt overlegen.
- Det er soleklart. - Okay.
Hvordan fanden kan vi andet end vinde sagen?
Jeg er ret sikker på vores chancer.
Giv mig et sekund til at fokusere på en ting.
Okay.
- Hvad er der med dig? - Ikke noget.
- Du er anspændt… - Det er en stresset situation.
…på det seneste.
Altså… Der er jo…
Hvad?
Ikke noget.
Okay.
Nok bare for meget koffein.
Jeg drak to dobbelte espresso, så jeg fik firdobbelt koffein.
Det er du for gammel til. Lad være med det.
Lad mig forklare, hvad der sker til høringerne.
Det er godt, vi fik Narleski, men vi skal stadig presse på.
Jeg vil sikre mig, alting er vandtæt. Lad os tale om papirerne.
Der er brevet fra skolebestyrelsen, og der er bankudtog.
Karl, jeg mangler et kontoudtog fra dig?
Jeg mangler et jobtilbud fra dig.
- Skaffer du det? - Ja.
Godt. Og jeg har bestilt tid
med en børnepsykiater til jer. Hun er alle tiders.
Det er du ferm til.
Jeg har været med i madprogrammer.
Hvad? Har du?
Ja. Eller ikke som deltager, men som publikum.
Det passer heller ikke.
Jeg ser ikke dem ikke engang. Jeg løj.
Men du ville imponere mig.
Nej, det er så ynkeligt.
Ved du hvad? Brug hellere den skarpe kniv.
- Har du en skarp kniv? - ja, jeg har en Früsthof.
Det havde jeg også.
- Røg den i skilsmissen? - Ja.
Men jeg fik vores Nutribullet, som jeg bare aldrig bruger.
Det vigtigste er, hun ikke kan bruge den.
Nemlig.
Jeg aner ikke, hvor kniven er.
Nu starter festen.
- Så smutter jeg. - Ja.
Undskyld rodet.
Okay.
Farvel, skat.
Tak.
- Selv tak. Ja… - Ja. Fint.
- Hey! Hyg jer, I to. - Ja!
- Hejsa! - Hej!
Okay. Undskyld mig.
Fint.
- Det er til dig. - Tak.
Held og lykke.
- Hej. - Nå, Steve er her?
Ja.
- Hey. - Jeg har for meget vin med.
Der står, at det er her.
Vores prik og den prik er lige oven i hinanden.
Hvor er den?
Der.
Ja.
Hvor skal du hen? Hvad sker der?
Hey, for hulan. Ro på.
Nej, der er kun 3 % tilbage. Dør batteriet, er det slut.
Ræk hånden ind og lås døren op.
- Det kan du gøre. - Du har vildt lange arme.
Jeg har normale arme. Det er normale mandearme.
Du er en kæmpe med det vildeste vingefang.
Så stik spaghettiarmene ind, og lås døren op.
- Pis også. - Nej, nej.
Møgkøter.
Hvem efterlader en hund i bilen?
Hej, smuksak.
- Gid den bider læberne af dig. - Kan du lede efter mobilen?
- Hurtigt! - Jeg leder jo.
Nej.
- Fandt du den? - Bin-fucking-go.
Kom nu. Okay.
Kom nu.
Okay. Afsted. Okay.
Vent. Min øretelefon.
Nej, nej. Hun kommer. Og jeg har nok hundegalskab.
Jeg skal have injektioner i maven, før jeg fråder om munden.
Så I det? Ballonen fløj bare væk.
Hey.
Så er jeg her, og jeg har rødvin.
Fantastisk mængde ost og sauce.
Godt klaret.
Okay, kylling, pølse og M&M'S. Det ørler du stensikkert af.
Emily, sagde din mor ikke, at du er vegetar.
- Du spiser pepperoni. - Pepperoni er jo peberfrugt.
Den fejl begår mange.
Hvad med at bruge det her?
- Åh, nej! - Der er spildt meget.
Har du et viskestykke?
Jeg hader alligevel det tæppe. Du gjorde mig en tjeneste. Glem det.
Sikken katastrofe.
Hvad?! Se lige, hvor de hygger sig.
Nok er jeg snalret, men jeg synes, du gør det supergodt.
De mangler stadig at spise, så alt kan ske endnu.
Hvad? Du gør det så godt.
Lad ikke mig afholde jer.
"Lad ungdommens vår blomstre Snart er tiden fløjet
Den blomst, der står i flor i dag Er i morgen i vinden røget."
Livet er kort. Skidt sker.
Ja. Tak.
I er så unge. Bare vent.
Fint nok.
Det eneste, der gør livet med dets elendighed og ulykke noget værd
er at kysse den, man elsker.
Så…
Fortsæt endelig.
Kys nu.
- Hvad? - Kys.
Det er fis.
Og husk nu ungdommens vår!
- Shmooey. - Hazel glemte ham.
Og så ville du spare mig for den nedsmeltning,
som det er at sige godnat uden Shmooey. Tak.
Vil du have pizza? Den er hjemmelavet.
Jeg kan ikke love, at den er god, men der er fyld, du aldrig har prøvet før.
Ellers tak.
- Hvad er der? - Hvad mener du?
Du går på den der vrede måde.
Måske er det, fordi de ringede fra politistationen.
Du er involveret i en gigolos død. Det får mig til at gå lidt vredt.
- En gigolo? - En mandlig sexarbejder lever ikke mere.
- Det ved du åbenbart noget om. Bedre? - Nej, det gør jeg ikke. Okay?
Det er en mega misforståelse, og det rager ikke dig.
Der tager du fejl. Det rager mig, når de ringer til mig.
Det første, de spurgte mig om, var det i Portland.
Heldigvis for dig talte de kun med mig og ikke Mallory.
Hende måtte jeg så lyve for, for vidste hun, jeg talte med politiet,
og vidste hun, hvad de ville tale om, ved jeg ikke, hvad hun kunne finde på.
Det var som sagt… Det er ikke noget. Det er bare en stor, dum misforståelse.
En dum misforståelse.
Er det også en dum misforståelse, at du gav et sæt nøgler
- til din nye kæreste? - Hvad?
Jeg er ligeglad med, hvad du laver.
Men deler du nøgler ud til, hvor min datter sover, vil jeg vide det.
Jeg aner virkelig ikke, hvad du snakker om.
- Hold op med at lyve… - Jeg har ingen kæreste.
Jeg så billeder af ham.
- Hvad mener du? - Vi hyrede en privatdetektiv.
Hvad gjorde I?
Nu er du barnlig. Alle hyrer sådan en.
Og jeg så din kæreste i dit hus, da du ikke var hjemme.
Jeg så ham sidde på din sofa og rode i dit køleskab,
som om han følte sig hjemme. Hvem er han? Hvor seriøst er det?
Det er umuligt, for her har ikke været nogen.
Jeg så billederne. Han var der, Paula.
For fanden da.
Hvad du end har gang i, så tag dig sammen.
Mor!
- Min hjertepizza er klar til ovnen. - Ja, okay. Fint.
- Shmooey! - Se, hvem der kom…
Jeg synes, du skal sove hos en veninde i nat.
- Hurra! - Er det okay?
Ja, fedt.
Kvalt med isoleringsskum. Herligt. Hvem er offeret?
Vi arbejder på det.
Det vil ikke hue dig, men vi tror, det hænger sammen med drabet på Thorwald.
I får løn for at opklare drab, ikke for at finde flere, ikke?
Mener du det?
Det misforstod vi nok på politiskolen.
Hvilken ende kommer patronerne ud af på en pistol?
- Skal I lege smarte eller… - Vi dræbte ham jo ikke, vel?
Så fang den, der gjorde. Og hold op med at være nogle røvhuller.
Vi leder efter et opkald fra tirsdag eftermiddag.
Jeg ville være gladere, hvis jeg havde sådan en gammel mobil.
OPKALDSLISTE
Jeg køber en gammel mobil. Opkald og SMS'er, ikke andet.
Uber er nu meget smart. Og skridttæller.
Opkald, SMS'er, Uber og skridttæller. Ikke andet.
Det med 10.000 skridt er en myte.
Det er fra 60'erne, hvor et japansk selskab ville sælge et pedometer.
Det japanske skrifttegn for 10.000 ligner en mand, der går.
- Så det er ikke videnskab, men... - Fundet!
18:23, tirsdag. Lige før Paula slap væk. Det er morderens nummer. Det er ham.
- Det kan være en kvinde! - Du er årets feminist, hvad?
- Paula sagde, det var en mand. - Ja.
Det er bare løgn!
Vi fandt sgu morderens nummer.
- Vi er et ret godt team. - Ja, vi er så.
Jeg vil nødig sige det, men en høj femmer måske?
- Nej. Nej. - Jo. Jeg gør det.
- Jeg rækker hånden op. - Niksen. Nej, du har ret.
Kom nu.
Godt, så går vi.
Okay.
- Hej, hej. - Kom godt hjem.
Mor. Prems mor siger, jeg godt må sove hos hende.
- Herligt. - Ja.
Vi bliver oppe til kl. 1 i nat og ser Twilight.
Den er til dem over 13.
Mor, Hazel tager med hjem.
Din pizza var kanon, mor.
- Var den? - Ja.
Bedre end Bellucci's.
Ginny, er du okay? Nej, nej. Jeg tjekkede allergilisten. Jeg troede…
Nej. Det er min skyld. Jeg glemte at nævne ananas.
Har du antihistamin?
- Det plejer at hjælpe. - Nej.
Men der er en kiosk nede ad gaden. Gå hen forbi den.
- Mor, det klør. - Lad mig finde en kold vaskeklud.
Går du, mens jeg ordner det?
Tusind tak. Du er en helt, Paula.
Alt er låst inde. Jeg vil bare barberes.
Hjælp!
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen