Downloaded from YTS.MX
Він хоче показати, хто головний.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Він хоче показати претенденту, що рішення приймає він.
Він має перемогти. У Бастьєна немає вибору.
Буде або нокаут, або здача,
але він має викластися на повну, негайно.
Це остання хвилина третього раунду.
Ми не думали, що зайде так далеко.
Тепер усе зводиться до нападу, і він не пасе задніх.
І ось він, прудкий лоу-кік, джеб. Постійний обмін ударами.
І претендент Бастьєн отримує удар.
Вони придивляються одне до одного. Це остання хвилина.
Претендент має забрати пояс.
Ми бачимо, наскільки Бастьєн зосереджений. Очі дуже пильні.
Ще один гарний удар. Зосередженість аж відчутна.
Він викладеться на повну.
-Ну ж бо, знищ його! -Енцо!
-Ну ж бо! Не здавайся!
-Енцо! -Тату!
Енцо!
-Тату! -Ні!
З ним щось не так. Потрібен лікар. Лікаря!
Пустіть мене!
ПОКІЙНОМУ ЧОЛОВІКУ ЛЮБОМУ БАТЬКУ
ЕНЦО ПРАНС 1986–2023
А він тут чого?
Ні, Лео!
Забирайся звідси!
Вибач. Я щиро співчуваю.
Еммо… Будь ласка…
-Забирайся звідси! -Лео! Припини!
-Лео, годі! -Чорт…
Заспокойся.
-Заспокойся. -Вали!
Іди геть.
Іди геть!
НОКАУТ
-Що це за ніж? -Чому Андалузець?
-Що ти робиш? -А ти?
ФОКЕЙСЬКЕ МІСТО
Хапайте Андалузця!
Капітан Саркісян, капітан Алаві. Що сталося?
ПОЛІЦІЯ
Сусіди, які живуть поруч, учора почули постріли.
Та ми нічого не чули.
Не обшукали територію?
Ні, ми чекали на вас.
СПЕЦАГЕНТ
Бенуа, великий коридор унизу.
А вони розважилися.
Це в нас Карім Зухайр, Кіліан Гарбі, Мусса Уаттара.
А Андалузець?
Їхній бос?
Його немає. Та вони вбили його соратників, усю його ватагу.
А ви знаєте, хто відповідальний за цю бійню?
-Гадаю, так. -Ні.
Капітанка Алаві трохи загралася.
Шефе, це їхній почерк.
Так вони роблять заяву. Це Маншури.
Знаєш, що ганяєшся за привидами? Ми знаємо, як ви пов'язані.
-Стулися. -Ти стули.
-Ти стулися! -Годі!
Не тут.
Усі знають, що вони знову підкорюють райони.
Вони пришили Андалузця. Ясно?
Так…
-Дві хвилини, ваша честь. -Гаразд.
Це неможливо.
Ваша честь…
Васо має рацію.
Як ми можемо довіряти твоїй чуйці?
Будь хорошим копом, знайди докази, свідків, реальні факти.
Тоді я допоможу.
Гаразд?
Так, гаразд.
Якщо чесно, ти й твоя дипломатія…
Ой, ти теж стулися.
Гайда повертатися.
Чекай, мені треба випити.
Я не можу. Я обіцяв своїм дівчаткам забрати їх зі школи.
Гаразд, але обійми мою хрещенку.
А іншу — ні?
Її теж, але хрещенку люблю дужче.
Добре, бувай.
-Алло? -Кензо…
-Треба зустрітися. Негайно. -Щось сталося?
Треба зустрітися, кажу. Наодинці!
Лео?
Що сталося?
Я в лайні. Я по вуха в лайні.
Що ти накоїв?
Андалузець і його люди на складі…
Я там був. Я все бачив. Я знаю, хто їх убив.
Це були Маншури?
Так. Але вони мене помітили.
Чорт, якщо мене знайдуть, я труп. Серйозно.
Бляха.
-Що таке? -Просив «наодинці».
Вони не зі мною. Агов, хлопці!
Я коп. Стійте, прошу.
-Стояти! -Зачекай, Лео. Агов!
Лео!
Лео. Послухай мене.
Агов! Лео!
Заводь двигун!
Прокляття.
-Ні! -Тату!
Ти,
ти,
ти, ти
і ти.
Це твоє. Дякую.
Дякую, пане.
Еммо?
Привіт, Бастьєне.
А тебе нелегко знайти.
Твій тренер не знав, чи я тебе знайду.
Оце відлюдне життя.
Ти так себе караєш?
Чому ти тут?
Після бою я збилася зі шляху.
Мені було зле.
Я не дбала про нього.
І я цього не очікувала.
Що сталося?
Пів року тому він поїхав у Марсель до двоюрідного брата.
Почав жити з ним.
Я знаю, що він почав торгувати,
а кілька днів тому я отримала це.
Мамо, це я. Я по вуха в лайні. Допоможи мені.
-Лео! -Витягни мене, благаю.
Лео, вони тут!
Відтоді ні звістки. Його телефон вимкнений.
-Ти ходила до копів? -Звісно. А як інакше?
Я негайно пішла до відділку. Мені сказали, що розберуться…
Та я знаю, що їм начхати. Для них він лише дрібний дилер…
Але минуло п'ять днів!
Я хочу, аби ти пошукав.
Є адреса його брата.
Його звати Ґюґо. Його квартира в центрі Марселя.
Він каже, що не знає.
-Але тобі скаже. -Еммо…
Ти його боржник!
Ти забрав його батька. Ти в боргу.
Лео дуже хворів у дитинстві.
Я подалася в паломництво й молилася Богородиці.
Вона врятувала дитя.
Тож ця Чорна Діва
принесе тобі удачу.
Я молитимуся.
І ти повернеш моє дитя.
Гаразд? Ти повернеш мого сина.
Пообіцяй мені.
-Хто це? -Хто це?
Неначе поєднання Примарного вершника й…
-Він коп. -Не думаю.
Як справи, хлопці?
Як тебе звати?
Ділан.
-Ти тут живеш? -Так, живу. Я народився тут, у будинку Б.
Гаразд, Ділане з будинку Б, бачиш байк?
Він мені дорогий. Не підходити й не чіпати.
Якщо він зникне, вина на тобі. Зрозумів?
Зрозумів.
-А він грізний. -Та він божевільний.
Просто псих.
Ґюґо? Лео?
Поліція, руки на стіну.
Чорт.
Розстав ноги.
Що ти тут робиш?
Шукаю Лео Пранса. Думав, знайду його тут.
Навіщо він тобі?
Його мама прислала, злякалася через повідомлення.
Сказала, що він живе тут, у брата — Ґюґо.
Стій біля стіни, не рухайся.
-Що ти шукаєш? -Ані руш.
-До стіни. -Гаразд.
Звідки знати, що ти коп?
Якби не була, то вбила б.
-Ґюґо? -Так, Ґюґо.
Так, його сильно побили, бідолаху.
Його схопили, ударили й розбили йому голову.
Кров була скрізь. Думаю, він у лікарні.
-То ти все бачив? -Ні, мене там не було.
А в якій він лікарні?
У швидкій сказали, у Клерваль, так?
Ні, не думаю.
Клерваль, так.
Прошу!
Ну ти і йолоп.
Навіщо тобі Лео?
Він інформатор?
Тому він і в лайні, так?
Скажи!
Я тебе навіть не знаю.
Гайда знайомитися.
Облиш мене. Це справа поліції.
Ти піймав малого?
Іще ні.
Виклич брудноробів.
Усіх викликай!
Що там Андалузець? Він сказав, куди подів товар?
Цей виродок мовчить.
З дороги.
Вигляд кепський, еге ж?
Андалузцю. Ми знаємо, що ти щойно отримав 300 кг трави.
А ще 10 кг кокаїну.
Не грайся з нами.
Скажи, де сховок, і все скінчиться.
Та пішов ти.
-Дай телефон. -Пішов ти.
Поглянь на сім'ю.
Поглянь.
Дивися, я сказав!
Дивися.
Ні!
-Ні… -Скільки твоїй дівчинці?
-Не чини так із ними, ні! -Га?
Десь 15? 16 років? Так?
То що?
Добре…
Наркота в автономному порту, сьомий склад, контейнер 19.
Ну ось.
Шли команду. Почекаю на брудноробів для малого.
В'ЇЗД НА СТОЯНКУ П1
ПРИВАТНА ЛІКАРНЯ КЛЕРВАЛЬ РАМЗЕЯ
СТОЯНКА П1
-Якого біса ти тут робиш? -Я чекав на тебе.
Не впустили до брата Лео.
-Він у реанімації. -Що неясно?
Хочеш чи ні, та я шукатиму Лео.
-Усе законно. -Так.
А вас мало, аби знайти його.
Залиш свій номер, я триматиму тебе в курсі.
-Так не піде. Я піду з тобою. -Що? Ти серйозно?
Усе буде так, як я скажу.
Це небезпечно.
Ти мені не потрібен. Іди.
Я пообіцяв його матері. Я поверну її сина.
Чому? Ти тато?
Це складно.
Це складно? Тримай свої складнощі при собі.
ВХІД А
Я вбив його тата.
Я був професійним бійцем ММА. Два роки тому на ринзі я вбив його тата.
Я говорю, ти слухаєш.
І всі рішення приймаю я, ясно?
РОЗШУКУЄТЬСЯ — ЛЕО ПРАНС
Розвісьте скрізь.
І в чужих районах.
Усі мають знати!
І десять штук тому, хто його знайде.
Поліціянтка теж шукає хлопця.
Треба натиснути на неї.
Привіт, Ґюґо. Я Кенза.
Я інспекторка поліції. У мене є запитання щодо Лео.
-Опіки 2-го ступеня. -Відповіси?
Йому просвердлили коліна, зламали шість пальців і чотири ребра.
Ребро протнуло легеню.
Вони шукали Лео?
Зможеш впізнати їх?
Вони були в масках.
Гаразд.
Ти сказав їм, де він?
Я не знаю, де він є.
Я сказав, що не знаю.
Я сказав їм, але…
Вони не спинялися.
Ти знаєш цю дівчину?
Іная.
Я її не дуже знаю.
Я знаю її сестру Фату.
Фату?
Вона працює в «Попклубі».
Там ми їх і зустріли.
Гаразд.
ВХІД А
Хто це зробив?
Маншури.
Вони дикі. Здатні на все. Усіх залякують.
Постій тут.
Що ви тут робите?
Нічого такого. Ми прийшли до друга.
Ми чули, що він травмувався вдома.
Так, яка ж прикрість, але ти знаєш Марсель.
Ситуація зараз напружена. Ця спека.
Люди дратівливі. Здатні на жахливі вчинки.
Бережи себе.
Це погроза?
Вашим босам мене не залякати.
Чорт,
а ти хоробра.
Саме так. Замовкни й забирайся.
Забирайтеся. Котіться!
Ти це бачив? Що б вона не робила, вона завжди пахне гасом.
До речі, передай привіт братику!
Стій, бляха! Ти ж їх уб'єш!
Викличте поліцію!
-Усе гаразд. Вона коп. -Усе добре?
-Що нам робити? -Я не знаю.
Ти геть із глузду з'їхала?
-Вони мені погрожували. -І чути не хочу!
Забудь про цих Маншурів.
Я казав вам.
Замовкни, Васо.
Здай пістолет і значок, поки чекаємо на висновки інспекції.
-Ні, я маю інформатора… -Уже пізно.
Я не раз попереджав.
Уже не поможу.
Інформуватимеш?
Більше не можу.
Що?
-Ти мені вже не довіряєш? -Довіряю.
Я думаю, Каністра має рацію.
Ти не контролюєш себе, б'єшся головою об стіну. Я не хочу
втратити роботу.
Пробач.
Гаразд.
Чекай, Кензо, переведи дух, трохи…
Чорт забирай.
Чорт. Зараз невдалий час.
Розкажи, що тобі сказав хлопець.
Відчепися. Мене щойно відсторонили.
Співчуваю. Ще одна причина, так? Тобі нічого втрачати.
Він сказав про нічний клуб «Попклуб».
Схоже, сестра дівчини Лео працює там. Фату.
Дякую.
Зачекай.
Охоронці запальні. Я піду з тобою.
-Тебе не відсторонили? -Та пішли вони.
Що тобі до Маншурів? Чому ти зірвалася?
Тебе це не стосується.
Але твоя правда. Лео інформатор.
Він свідок убивства.
Він хотів розповісти мені все, але злякався і втік.
Тепер Маншури його шукають.
Думаєш, не знайшли?
Вони в лікарні. Вони бояться, що я знайду перша.
Мабуть, він десь ховається.
То знайдімо першими.
Знайдіть сучого сина. Я розраховую на вас. Зрозуміло?
Це для Маншурів. Він здав нас і втягнув у халепу.
Сьогодні ж знайти його.
Уперед!
Чорт, їх там тьма. Вони скрізь розклеюють плакати зі мною.
-Ти певен? -Так, я їх бачив.
-Мінімум 12. -Спокійно.
Спокійно.
Усе гаразд. Чуєш?
-Так. -Я поряд.
-Мені страшно. -Дивися на мене.
Усе буде добре.
Не хвилюйся.
Говоритиму я, добре?
-Добрий вечір. -Добрий. Що будете?
Фату?
-Ми знайомі? -Ні.
Нам потрібна твоя сестра. Де вона є?
-Я нічого не знаю. -Це важливо.
Агов, відпу… Але відпусти мене!
-Агов, пані. -Це займе хвилину.
-Ні хвилини. -Відпусти.
-Ні, замовкни й виходь. -Відпусти.
Ми лише поговоримо.
-Еріку, Філіпе, Мартіне, проблема на барі. -Ні.
З дороги!
ПОПКЛУБ
Гаразд, з нього досить.
Гаразд, годі.
Тепер не такий крутий.
Блазень!
Якщо ще раз побачимо вас тут, вас вивезуть ногами вперед.
Ходімо.
Я казав, що тут класно.
Той дурень аж завивав.
Ти живий?
Агов, відповідай.
Агов, пане? Усе гаразд?
Серйозно, не лізь.
Чорт, у нього кров.
Чорт. Що ти робиш?
Чекай, що ти робиш? Тебе ж поб'ють.
Прокляття.
Еріку!
До тебе не дійшло?
Філіпе!
Фату.
Ні!
Ми хочемо лише поговорити.
Фату!
Це він! Будь ласка!
Бідолаха полетів!
Ви цілі?
Іди, прошу. Побий його!
Він псих!
Йому це не зійде з рук.
Фату.
Не бійся. Ми хочемо лише поговорити.
Геть із мого клубу, стрілятиму!
Не хвилюйся.
Дихай. Чуєш?
Спокійно.
Дихай. Ми не хочемо тебе скривдити.
Заради сестри, послухай мене.
Довірся мені.
Вони живуть у її мами, яка зараз у себе на батьківщині.
-Не боїшся, що попередить їх? -Вона знає, що ми свої.
Чорт.
Що це?
Квартира в невдалому місці.
Він у Фрес-Валлоні. Це район, куди копам зась.
Ну нічого, ми ж не копи.
І тебе не помітять.
Ой, забудь. Наглядачі нас одразу помітять.
Не вночі. Поїдемо завтра вранці.
Ось. Приведи себе до ладу.
Гарний краєвид.
Врахований у ціну квартири. Зніми майку.
Бляха.
Що таке?
Нічого. Просто добряче віддубасили.
-Бувало й гірше. -Ось.
Дякую.
Ти…
-Тебе травмували під час боїв? -Так.
І завжди цього хотів?
Битися?
Я завжди жив цим.
Це моя стихія.
Щодня тренувався.
Старанно. Аби стати найкращим.
-Ні алкоголю, ні наркоти. -Ні жінок?
Так.
Ну, небагато.
-Справді? -Так.
Аж раптом…
Я все кинув.
Жодних планів.
І про порятунок малого жертви?
-Що? -Нічого.
Та кажи. Що?
Ти живеш сама?
Так, зараз я живу сама.
А це хто?
Це мій брат.
Клас.
Я маю дещо сказати.
Я точу зуб на Маншурів. Тому я і оскаженіла тоді.
Ми з братом виросли з ними в одному районі.
Брат стежив за порядком району.
Коли Маншури відкривали точку, він їх розлютив.
Якось його прив'язали до стільця й спалили живцем.
Вони зняли й надіслали мені відео. Так я і дізналася.
Після цього зникли.
Аж рік тому об'явилися.
Співчуваю тобі.
-Вони дикі, хіба їх не можна пов'язати? -Ні, нізащо. Вони примари.
Лише я думаю, що вони повернулися.
Коли ми були малими, вони вербували божевільних.
-Психів? -Так, психів.
Але вони розумні.
Усе на крок попереду.
Від інших злочинців теж. Вони будують імперію в Марселі.
Але я їх дістану.
Упевнена.
Дякую.
-Почуваєшся краще? -Так.
Чекай, що це ти робиш?
Я побила двох типів, мене відсторонили, я стріляла в обличчя,
а завтра нас можуть убити.
Тож зараз я хочу розслабитися.
Я хочу сексу.
Зачекай.
Хто сказав, що я хочу?
А ти не хочеш?
Що це все таке?
Що? Ми тепер у фільмі?
Ми пропонуємо перемир'я.
Що ти сказав?
Мир.
-Продовжуй. -Ми не чіпатимемо вас і територію.
Закінчимо війну.
А натомість що?
Усе просто.
Тепер товар Андалузця в нас,
і все йтиме через нас.
Усе?
Так, усе.
Гашиш, кокаїн,
спіди.
Усе.
Твій район буде твоїм.
Щоправда, твій товар буде нашим.
Поясни мені лише одне. Навіщо мені впахувати на вас?
Тож, Мураде, перемир'я чи як?
Вона зовсім з'їхала з глузду.
Хто це?
Фату, моя офіціантка.
-За годину її в мій кабінет. -Добре.
-І визначте, хто це надер їм дупи. -Так точно.
А ти, знайди Алаві.
Так точно.
Це тут, сьомий поверх.
-Вітаю. -Вітаю.
Я шеф Каністра. Дякую, що прийшли. Треба обговорити минулу ніч.
Ми на місці.
Я чую шум, вони тут.
Лео, це Кенза. Відчини, прошу.
-Кензо. -Ти цілий?
Так.
Чому цей козел тут?
Вона розпочне кляту війну.
Колеги!
Усі вільні команди негайно їдьте до Фрес-Валлон.
-Усі команди? -Так.
-Гайда. -Усі.
-Швидше. -Хутчій, друзі.
-Гайда! -У тебе є ключі?
Гайда, ходімо.
-Скажи, що є хороші новини. -Я знаю, де малий.
-Я цього не робитиму! -Ходімо, хутчій.
Я нікуди не піду із цим покидьком!
Інає, так тебе звуть?
Можеш зібрати речі?
-Я розумію твій гнів. -Ні, не розумієш.
Розумію. Але зараз не час.
Коли ми втечемо, якщо хочеш, поговоримо.
Якщо ні, я зникну. Без проблем. Але нам треба йти.
Чому я взагалі розмовляю з тобою?
Подумай про дівчину. Поглянь, яка вона налякана.
Добре, ходімо.
Зачекай.
У кінці, там! Розділімося!
Сюди, ходімо.
Хутчій.
-Забери їх. -Чекай, ходімо.
Забери їх, ідіть!
Гайда, ходімо.
-Поліція! -Поліція!
Ані руш! З дороги!
Руки вгору!
Ти ціла?
-Чорт, це було близько! -Так, і не кажи.
Інає!
Ти ціла?
Мій колега відвезе вас у безпечне місце, добре?
Гаразд.
Усе буде добре.
Капітане! У мій кабінет.
Саркісян теж.
Зачекаєте біля стільців? Я скоро.
Іди.
Алаві, ти любиш заварювати кашу?
Це свідки, які помогли в справі.
Тебе відсторонено. Не розумієш?
Про себе, бляха, думай.
Припиніть! Аж злите. Говоріть із повагою в моєму кабінеті.
А тепер пояснюй.
Усе гаразд?
Це мама дала?
Так, на удачу.
У пошуках тебе.
Якщо хочеш, я віддам тобі.
Ні.
Залиш собі.
Я хотів сказати…
Я бачив, що ти зробив.
Ти ризикував. Хоча не повинен був.
Я вдячний за це.
Та я ніколи не пробачу.
Ніколи.
Це не заради прощення.
Я зробив це, бо…
Ти не повірив, що я розумію твої почуття.
І це нормально.
Та я знаю, що ти відчуваєш.
Я теж у твоєму віці втратив батька.
Я став лютим.
Я був злий на всіх.
Я закинув школу.
Наробив багато дурниць.
Постійно бився.
Знайомо?
Злість — це біль, так?
Аж розриває.
Вибач, що приніс її тобі.
Це колись скінчиться?
Ні.
Вона завжди буде в нашій ДНК.
Можна перетворити.
З правильними людьми вона стане силою.
Так було й зі мною.
Зустрів правильних людей і…
Це допомогло жити далі.
Заспокоїтись.
Гаразд. З усім розібралися.
Вона мені все пояснила. Я зателефоную судді. Усе буде добре.
-Візьми його показання. -А я?
-Спостерігачка. -Гаразд.
Підеш із нами?
Розповіси мені решту.
Як упорався з гнівом.
Мені цікаво.
Коли закінчиш, якщо не проти, я відвезу тебе до мами.
Що?
Чекай, але малий має мовчати.
Роби що хочеш, але він має мовчати.
Стривай, ти гадаєш, у тебе є вибір?
Агов! Думав би, перш ніж брати гроші!
Перш ніж нюхати наш кокаїн і трахати наших повій!
Візьмуть мене, візьмуть і тебе!
Сучий син!
Його вивезуть із Марселя.
Марсель не покидають.
Розкажи, що бачив на заводі.
Розповідай.
Так, Еммо, я знайшов.
Усе гаразд. Він у безпеці.
Ми у відділку поліції.
Його допитують, бо він бачив те, чого не мав бачити.
Ні, ми не разом,
але я сказав, що відвезу додому, щойно закінчить тут.
Так?
Зрозумів.
Постріли на Севастопольській площі. Їдемо.
Так, алло?
Гаразд, зрозумів.
Гічаме, збирайся.
У нас виклик. І накинь жилет.
Ну ж бо, хутчій.
Хутчій.
Напад із ножем…
Нещодавно я почав здружуватися з типом із команди Андалузця.
Я навіть почав на них працювати.
Потім я підслухав деякі розмови.
Вони говорили про зустріч,
велику зустріч із контактом.
Я новачок у банді, мене не запросили. Але я хотів бути в курсі.
Тож я пішов туди.
Чому? Я тебе не просила так ризикувати.
Знаю, це дурний учинок.
Але то таке, забудь.
Пане Андалузцю.
Як справи? Ми приїхали аж сюди. Сподіваюся, це того варте.
Воно того варте, не бійтеся. За мною.
Я зайшов, а Маншури вже тримали людей Андалузця в полоні.
Андалузцю, що думаєш?
Життя твоїх людей або розташування товару.
Я краще помру, Абделю.
О, справді?
Не чіпай його!
-Відпусти! -Замовкни!
Це була пастка, організована контактом Андалузця.
-Відпусти його! -Замовкни!
-Відпусти! -Твої гроші.
-Ким був цей контакт? -Ти нас зрадив?
Я не знаю. Він був далеко. У кепці.
Сучий син! Паскудний кріт!
Тоді людина Андалузця розлютилася, коли зрозуміла, що їх видали.
-Дивись на мене, бляха! -Дехто злий.
Тоді лідер Маншурів…
У тебе запальні хлопці.
…не витримав.
А що я роблю з такими?
Знаєш що?
Схопіть його!
Обидвох до мене!
Отже, ти бачив на власні очі, як Абдель Маншур перерізав людині горло?
Так.
Лео.
Коли ми побачилися,
чому ти злякався, побачивши копів?
Так?
Ага?
Гаразд. Ходімо, у нас виклик.
-Зрозумів. -Візьми свій бронежилет.
Що відбувається? Де всі?
Я не знаю.
Чому ти злякався?
Це через типа в кепці?
Андалузець говорив про нього.
Довірся мені.
Розповідай.
Його називають «копом».
Він кріт?
Клятий кріт.
Що?
Думаєш, це я?
Ти серйозно?
Бенуа!
Припини! Що ти робиш?
Вибач. У мене немає вибору.
Я мушу його вбити. Ти не знаєш, на що вони здатні.
Що це було?
Гайда, сюди!
Сюди!
Їм потрібен малий.
Запасний вихід. Ходімо.
Гайда.
Стійте тут.
І я радий бачити, Алаві!
Скільки ми не бачилися? Десять років? П'ятнадцять?
Думаєш, тобі глина?
-Алаві! -Кензо, ходімо.
Гайда.
Не бійся. Чуєш?
Іди до татка. Ну ж бо.
Іди сюди. Ти мені допоможеш.
Відвернися.
Кляте стерво!
Відчини двері!
Не біси мене, Алаві!
Не біси мене!
Віддай малого, і це все скінчиться.
Ти мене знаєш!
Я дотримую слова!
Віддай хлопця, і все скінчиться!
Відчиняй! Відчиняй, чорт забирай, відчиняй!
Кляте стерво!
Відчини двері!
-Васо? -А ти?
-Це ти? Ти труп! -Бери.
Його немає.
Де вони, бляха?
Кензо!
Зніми це з нього.
Стукачу.
Я тут.
Тепер ти не така крута. Глина тобі.
Знаєш що? Якби я мав сірники, я би спалив тебе, як твого брата.
Бастьєне…
Усе скінчено.
Уже все скінчено.
Що таке?
Ти тішишся.
Ну а як інакше?
І що тепер робитимеш?
Побачу.
Може, знайду новий проєкт поблизу.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як