Disneynature reunește o echipă remarcabilă...
pentru a spune povestea celor mai îndrăgite animale
din insulele Galápagos.
Leii-de-mare din insulele Galápagos urmărește povestea unui pui de leu-de-mare
care explorează insulele, în căutarea locului său în lume.
Echipa va lucra nonstop
pentru a surprinde măreția acestui peisaj
și animalele minunate și neobișnuite care trăiesc aici.
Vor descoperi provocările cu care se confruntă aceste insule
și vor învăța de la cei care luptă pentru a le proteja.
ÎN CULISELE FILMULUI: LEII DE MARE DIN INSULELE GALÁPAGOS
La peste 900 km de coasta Ecuadorului,
activitatea vulcanică creează noi forme de relief,
iar echipa de filmare e în mijlocul acțiunii.
- Filmezi, Hamish? - Da.
Văd forța erupției atât de aproape. E...
E impresionant. Și e cald.
N-am mai simțit asemenea dogoare. E foarte cald.
PACIFICUL DE NORD
Există 13 insule mari în Galápagos, toate de origine vulcanică.
OPERATOR DE IMAGINE
E nemaipomenit să vezi o erupție. Aceasta e esența insulelor.
E ca la începutul veacurilor. Așa au apărut aceste insule.
Operatorul de imagine Richard Wollocombe lucrează în insule de peste 30 de ani.
El va conduce expediția și va filma proiectul Disneynature.
Am fost unul dintre primii exploratori ai apelor din jurul insulelor.
Încă de la început visez să fac un film despre animalul meu preferat.
Leul-de-mare din Galápagos.
E momentul propice să le spună povestea.
În ultimii 40 de ani, numărul lor a scăzut vertiginos.
Acum sunt pe cale de dispariție.
Richard și echipa vor să afle de ce.
Cu milioane de ani în urmă,
strămoșii leilor-de-mare au ajuns aici din America de Nord.
Împreună cu un grup divers de naufragiați.
Toți au fost aduși de curenții oceanici care se întâlnesc aici.
Sunt aceiași curenți care aduc nutrienți
pentru planctonul cu care se hrănesc peștii.
La rândul lor, aceștia sunt hrana prădătorilor marini.
De-a lungul timpului, multe vietăți au evoluat în specii noi.
Iar Galápagos a devenit un habitat unic pe Pământ.
Ultimii sosiți sunt Richard și familia lui:
Ana, soția lui, și gemenele Alorna și Thalia.
Vor locui aici pe toată durata filmărilor.
Dar, înainte să părăsească aeroportul, trebuie să treacă un test important.
La sosirea în Galápagos,
bagajele vizitatorilor nu trebuie să conțină pasageri clandestini.
Animalele care au evoluat aici
sunt vulnerabile în fața noilor specii invazive.
Pentru a reduce riscul, expedițiile care intră în Galápagos
sunt supuse unei carantine riguroase.
Nici echipa de filmare nu face excepție.
Fiecare cutie descărcată trebuie afumată pentru a scăpa de insecte.
Îmbrăcămintea trebuie închisă în congelator timp de trei zile.
După 72 de ore,
echipa încarcă totul în camionete și traversează insula Santa Cruz.
Dar călătoria abia acum începe.
Insulele pot fi vizitate doar cu ajutorul unei ambarcațiuni.
Danubio Azul va fi sediul echipei.
E o barcă de 21 de metri destinată scufundărilor
și dotată cu tot ce le trebuie ca să exploreze arhipelagul.
Richard va fi departe de familie toată luna.
A sosit momentul despărțirii.
Pa, scumpo!
- Ai grijă, dragule! - Și tu.
- Salută leii-de-mare! - Da.
Bine.
Aveți grijă de voi!
Pa!
Ăsta-i cel mai dificil moment.
Echipa nu pierde timpul și depozitează toată aparatura,
salută prietenii vechi
și se acomodează în cabine.
E un kilogram întreg.
Tash Filer REGIZOARE
E ghimbir glasat, fiindcă se pare că e bun împotriva răului de mare.
Ciocolată!
Călătoria va fi lungă,
iar Richard va avea timp să retrăiască prima vizită în Galápagos.
Părinții m-au adus aici în vacanța din 1987.
Am mers mai întâi la scufundări.
Am ajuns pe un cordon litoral superb, cu ape de un turcoaz uluitor.
Pe plaja albă am văzut niște siluete întunecate.
Arătau ca niște pietre, dar se mișcau.
Am sărit în apă...
și am fost imediat înconjurați de pui de leu-de-mare.
Toți erau curioși ce căutam acolo.
Erau ca o oglindă.
Noi făceam o piruetă, făceau și ei una.
Noi săream, săreau și ei.
Am fost martorii unei coregrafii uimitoare.
Nu-mi venea să cred că un animal sălbatic putea fi atât de curios și jucăuș.
N-o să uit acea experiență cât voi trăi.
Echipa mai are 30 de mile marine de parcurs
înainte să ajungă la prima locație, în largul insulei Floreana.
Obiectivul lor e să filmeze începutul poveștii leului-de-mare.
Dar oceanul nu e tocmai liniștit...
iar pentru unii membri ai echipei călătoria e anevoioasă.
Am găsit un leac pentru răul de mare.
- Care anume? - Sunt mai multe lucruri.
Port brățări pentru rău de călătorie.
Am luat o pastilă pentru rău de călătorie,
apoi am luat și ghimbir...
M-am întins aici și privesc orizontul de patru ore.
- Și funcționează? - Mi s-a făcut rău doar de câteva ori.
În proporție de 97%, insulele fac parte dintr-un parc național,
iar accesul se face doar cu aprobare.
Fiecare insulă a arhipelagului e unică.
La vest se întind cele mai tinere insule.
Fernandina, cu vulcanii ei activi, are mai puțin de un milion de ani.
Pe măsură ce insulele se așază, începe să apară vegetația luxuriantă,
precum pădurile de scalesia din Santa Cruz.
Una dintre cele mai bătrâne insule, Española, se află în est.
A fost brăzdată de patru milioane de ani de eroziune.
În cele din urmă, Española se va scufunda în adâncuri.
Deși lucrează aici de treizeci de ani,
Richard încă nu a văzut toate insulele.
Multe-mi sunt total necunoscute.
N-am fost niciodată aici. Am văzut zona din barcă doar o dată.
Debarcă pe insula Baronesa
în căutarea unui pui de leu-de-mare cu calități de vedetă.
Simon zice că turiștii n-au ajuns niciodată aici.
Puțini oameni ajung aici, deci leii-de-mare nu-s obișnuiți cu ei.
E prima mea vizită în Galápagos.
Ewan Donnachie OPERATOR DE IMAGINE
Mi-am dorit toată viața să ajung aici. Abia aștept. Am emoții puțin.
E prima zi de filmări și viața vibrează peste tot în jur.
Primul pas al echipei este să cerceteze insula.
Sarcina cade în seama lui Shelton, pilotul dronei.
Echipa a obținut aprobare ca să filmeze insulele din aer.
OPERATOR DE IMAGINE
Văd niște plaje superbe în nord.
O să verific mai îndeaproape.
Mi se pare grozav. Cred că știu unde.
Îi iau pe băieți și mergem acolo.
Între timp, Richard și JC se apropie de acțiune.
Richard și-a fixat camera de filmat pe o placă plutitoare scindată,
ca să poată filma luciul apei...
unde își fac veacul leii-de-mare curioși.
Animalele din Galápagos sunt neînfricate
din cauza naturii ostile care le înconjoară.
Deasupra valurilor, soarele arde necruțător
și plouă foarte puțin...
De aceea oamenii nu s-au stabilit aici până acum 200 de ani.
Deocamdată viețuitoarele n-au învățat să se teamă de oameni.
Echipa a dat lovitura pe insula Baronesa.
Această insulă m-a fermecat.
La doi pași de noi
am găsit o plajă frumoasă, cu lei-de-mare pretutindeni.
Încă un colț uimitor al acestei insule!
În sfârșit am găsit protagonistul.
E un ghemotoc de blană frumos și sănătos.
Probabil are doar o săptămână. Mama lui e grozavă. Îl hrănește bine.
E foarte energic.
Are stofă de aventurier. E un neastâmpărat.
E fix cum ne doream să fie protagonistul nostru.
ASISTENTĂ DE PRODUCȚIE
Își găsește mereu ceva de făcut.
Ba e atras de un crab, ba de o frunză de mangrove.
Cutreieră în lung și-n lat.
E un puiuț tare drăgălaș.
Am petrecut mult timp alături de aceste animale.
Fiindcă le urmărim zilnic,
le descoperim personalitatea și micile variații în comportament.
Va fi greu să ne despărțim de această insulă.
Echipa a avut parte de un început promițător
mulțumită experienței acumulate de Richard în timpul filmărilor aici.
Când m-am mutat prima dată în Galápagos, lumea subacvatică era o noutate.
După facultate
am urmat școala de scafandri ca să devin instructor.
M-am angajat ca ghid pe prima barcă pentru scufundări de aici.
Mi-a plăcut să însoțesc turiști entuziasmați de insule la fel ca mine.
Într-o zi am fost invitat să fiu ghidul unor regizori talentați
care filmau o emisiune aici.
Mi-au explicat multe lucruri și mi-au dat o cameră subacvatică.
Așa am ales să devin regizor.
De atunci sunt fascinat de bogățiile acestui paradis marin.
Alături de multitudinea de specii,
s-a dezvoltat o comunitate de oameni care iubesc viața.
În ultimii 50 de ani,
numărul rezidenților permanenți de pe insule a crescut.
Aici e normal să dai nas în nas cu leii-de-mare.
Mulți dintre locuitori se hrănesc și fac comerț cu ceea ce le oferă oceanul.
Piața de pește e întotdeauna aglomerată.
Dar trăiește oare această nouă comunitate în armonie cu natura?
Manuel Yepez PESCAR
Mă numesc Manuel Yepez, dar toți îmi spun Manolo.
Oceanul e pasiunea mea.
Îmi place să ies cu barca în larg.
Familia mea pescuiește de trei generații în Galápagos.
Se creează o legătură între tine, ocean, lumină și animale...
Manolo practică pescuitul de subzistență, adică operează la scară mică.
Nu e la concurență cu leii-de-mare.
Dar, de-a lungul vieții sale, cererea de pește a crescut în zonă
și au început să apară nave industriale atrase de aceste ape bogate.
Aici se află o rezervație marină.
Astfel de nave nu au voie să se apropie la mai mult de 40 de mile nautice.
Dar această limită n-a fost respectată întotdeauna.
În 2017 o ambarcațiune a ajuns pe prima pagină în întreaga lume.
A fost găsită în rezervație cu peste 7000 de rechini morți la bord.
Multe dintre speciile unice din Galápagos aduc bani buni pe piața neagră.
RESPECTAȚI VIAȚA
Revoltați, locuitorii au protestat ca să-și protejeze apele.
Campania a fost foarte mare, iar guvernul a acceptat până la urmă.
Rezervația s-a extins și include un culoar de migrație pentru rechini,
între arhipelagul Galápagos și insulele Cocos.
Rezervația marină Galápagos
Rezervația marină Hermandad
Efortul lor nu s-a oprit acolo.
Marina ecuadoriană și Parcul Național Galápagos
și-au intensificat eforturile pentru protejarea rezervației.
Dă-i drumul.
Au sporit numărul patrulelor.
Zona pe care o supraveghează acum se întinde pe 200.000 km pătrați.
Locuitorii din Galápagos vor să protejeze oceanul
și știu că cea mai bună soluție e să lucreze împreună.
Locuim într-o rezervație marină. E un loc deosebit.
Țin foarte mult
la protejarea acestuia pentru generațiile viitoare.
În largul insulei Floreana, echipa va face scufundări nocturne.
Mulțumită protecției din jurul insulelor Galápagos,
acum chiar există șansa să filmeze prădători de vârf.
În timpul zilei s-au ferit de lumină,
dar acum ies la suprafață în căutarea hranei.
Richard e pregătit.
Am trei straturi de protecție: un costum antirechin din Australia,
camera cu care pot să le dau în cap
și pe JC înarmat cu bastonul lui fantastic.
Sunt în siguranță.
A sosit momentul să se scufunde.
Bun. Unu, doi, trei!
Se știe cine sunt primii care apar.
Leii-de-mare sunt mereu în mijlocul acțiunii.
Au o membrană reflectorizantă în spatele retinei
și văd mai bine pe întuneric decât oamenii.
De asemenea, sunt mamiferele cu unele dintre cele mai lungi mustăți
și pot vâna pe timp de noapte.
Dar nu sunt singurii care caută o gustare în miez de noapte.
Aceștia sunt rechini-cu-înotătoare-negre.
Sunt de talie mare. Ating cu ușurință doi metri.
Iar Galápagos e locul unde vin ca să-și crească puii.
Rechinii nu sunt interesați de Richard și JC,
dar aceștia rămân vigilenți.
Toți acești rechini joacă un rol crucial în lanțul trofic.
Păstrează echilibrul biosferei.
Bravo, amice!
Am scăpat cu viață.
Suntem întregi. Ce bine!
Rezervația marină Galápagos are în prezent
cea mai mare densitate de rechini de pe întreaga planetă.
Aici există peste 30 de specii,
inclusiv rechini-ciocan,
rechini-cu-înotătoare-albe...
și rechini-tigru.
Lumea subacvatică e atât de diversă,
încât e habitatul ideal pentru tot felul de viețuitoare.
Leii-de-mare știu asta foarte bine
și au învățat să profite de fiecare ocazie în parte.
Echipa se îndreaptă spre un colț îndepărtat al arhipelagului.
Au auzit un zvon despre un comportament extraordinar.
Leii-de-mare fac echipă ca să prindă ton-cu-înotătoare-galbene.
'Neața!
Da!
Râurile de lavă au creat un labirint de golfulețe
pe care acest leu-de-mare isteț le folosește ca să prindă acești uriași.
Galápagos e locul unde se reproduce tonul-cu-înotătoare-galbene.
Acești uriași ating peste un metru lungime și cântăresc 60 de kilograme.
Sunt mult prea rapizi pentru a fi prinși în ape deschise.
Oare echipa va reuși să filmeze leii-de-mare la vânătoare?
Grupul începe să verifice țărmul.
Curând, cineva găsește resturile unui pește uriaș.
Comportamentul chiar are loc.
Ăsta e un semn foarte bun. Grozav!
Trebuie să se pregătească. Va fi dificil să surprindă vânătoarea.
Javier și Jeff se apucă de treabă.
Vor monta camere acționate de la distanță și vor filma din toate unghiurile.
Nu trebuie să aștepte mult înainte de prima încercare.
Sunt impresionanți.
Sunt aproape. Chiar acolo!
La scurt timp, un mascul bătrân apare împreună cu escadrila de vânătoare.
Leii-de-mare se ajută reciproc pentru a pune planul în aplicare.
De data asta n-au noroc, dar echipa i-a văzut în acțiune.
Jeff și Javier abia așteaptă să verifice înregistrările.
- Uite-i că vin iar. - Ce mult ton!
Demențial! Bun.
Uite-i!
Direct spre cameră. Grozav!
Cât cântăresc? Vreo 60 de kilograme?
- Cam așa. - Cam 55 kg.
- Și au doar mușchi. Dacă ne-ar lovi... - Ar durea.
Mâine-dimineață vor ieși la vânătoare. Trebuie să fim pregătiți.
Da. Ne trezim devreme.
Cine se trezește de dimineață departe ajunge.
Adică leul-de-mare.
În dimineața următoare, echipa privește prin prisma dronei lui Shelton.
Văd leul-de-mare.
Bun. Sunt trei.
Au încolțit doi pești mari. E ton, da.
Jeff și Javier se pregătesc să se arunce în bătaia focului.
Se așază cu grijă pe poziții.
Vin repede!
Se pare că l-a prins.
E neobișnuit ca masculii să fie atât de apropiați.
E prima dată în 30 de ani când văd asta.
Masculii cooperează și împart hrana după vânătoare.
E extraordinar.
Membrii echipei sunt impresionați că leii-de-mare lucrează bine în echipă.
Dar după o lună în golf,
au făcut și o descoperire tragică.
Suntem în mijlocul nimănui și ce am găsit? Plastic.
PRODUCĂTOR DE TEREN
E fibră de sticlă de la o barcă.
Filmăm în diverse locuri...
OPERATOR DE IMAGINE
...pe care le credem imaculate,
fiindcă asta vedem în multe documentare despre natură.
De fapt e foarte greu să găsești un loc neatins de om.
Cercetătorul Juan Pablo Muñoz-Pérez și Galo Quezada, reprezentantul parcului,
strâng informații despre problemă.
Nu există loc pe planetă unde să nu găsești plastic.
Insulele Galápagos nu fac excepție.
Ne aflăm la o mie de kilometri de coasta Ecuadorului,
în mijlocul pustiului, în Galápagos.
Probabil doar zece oameni de pe planetă
au pășit în acest loc și iată ce am găsit.
Peste 95% din plasticul găsit pe țărmurile arhipelagului
vine cel mai probabil din afara rezervației.
Paradoxul e că aceiași curenți dătători de viață
aduc plasticul în aceste locuri.
Plasticul afectează animalele în două moduri principale.
Acestea rămân blocate din cauza lui sau îl mănâncă.
În ocean, plasticul se descompune rapid în particule minuscule.
Consumate de pești, acestea pătrund în lanțul trofic.
Cercetările noastre demonstrează că, dintre mamiferele din Galápagos,
leii-de-mare sunt cei mai afectați de poluarea cu mase plastice.
Galápagos plătește prețul
pentru viața risipitoare pe care o duce omenirea.
Din fericire, parcul național deja ia măsuri.
De peste 30 de ani organizează grupuri care curăță țărmurile.
E uimitor câți oameni sunt dispuși să curețe țărmurile din Galápagos.
Sute de oameni merg în aceste locuri izolate
și parcurg pe jos distanțe foarte lungi pe țărmurile din Galápagos.
Haideți!
Strâng gunoi cât pot de mult, apoi îl aduc în port,
reduc fenomenul pe cât se poate și nu se dau bătuți.
E uimitor să-i vezi făcând asta an de an.
Curățarea țărmurilor ține problema sub control.
Dacă aduni plasticul înainte să devină microplastic,
ajuți mediul extraordinar de mult.
Până acum, prin acest proiect,
peste 5000 de voluntari curăță țărmurile arhipelagului.
Au adunat peste 94 de tone de deșeuri.
Bucățile de plastic adunate de voluntari
nu vor ajunge niciodată să le facă rău leilor-de-mare.
Scopul nostru e ca Galápagos să devină primul loc fără plastic de pe Pământ.
La treabă!
În timpul filmărilor, echipa a zărit o țestoasă care are nevoie de ajutor.
- Trăiește. - Unde?
Își mișcă înotătoarele. Încă trăiește.
Crezi că se mișcă?
- Da. Trăiește. - Clar trăiește.
Ai un cuțit?
- Am un cutter. - Da.
OPERATOR DE IMAGINE
Am văzut-o cum respira.
- Încă trăiește. - Da.
Să ne apropiem în liniște ca să n-o speriem.
Și-a prins înotătoarea frontală într-o pânză.
E aici de multă vreme.
Dacă nu o salvează acum, o să moară.
Îndepărtez plasticul, iar ea își dă seama imediat că e liberă.
În ciuda înotătoarei rănite, a căpătat o nouă șansă la viață.
N-am cuvinte să vă explic cum e să vezi un animal care știe că e liber
și începe să înoate singur.
În timpul călătoriei prin Galápagos,
echipa a întâlnit o mulțime de hoinari ai oceanelor.
O orcă!
Se presupune că unele insule
sunt locurile unde poposesc acești vânători de top
în călătoria lor prin Pacific.
Diavoli-de-mare...
Deși anvergura aripilor atinge și 6 m, se hrănesc doar cu plancton minuscul.
Și rechini-balenă.
Se presupune că peste 600 de femele gestante trec
prin nordul insulelor Galápagos în fiecare an.
Deși sunt izolate,
aceste insule sunt foarte importante pentru întreaga lume.
În largul insulei Santiago
se află un lanț vulcanic care brăzdează suprafața oceanului.
Stâncile Bainbridge.
În spatele uneia dintre insule se află un golfuleț izolat între stânci.
Echipa a auzit că leii-de-mare folosesc plaja
ca loc unde să-și prindă hrana.
Obiectivul lor e să înregistreze totul.
Montăm multe camere...
OPERATOARE DE IMAGINE
...ca să acoperim cât mai mult teren.
La momentul de față avem șase camere subacvatice.
Două transmit în direct și vedem totul în cortul de acolo.
Vânătoarea poate începe oricând.
Holly și Javier trec imediat la treabă.
Ca planul lor să aibă succes,
trebuie să aleagă locul perfect unde să așeze camerele...
dar leii-de-mare au altă idee.
Șterg lentila și sunt pregătiți.
E timpul pentru un pui de somn fiindcă așteptarea e lungă.
Andy, paznicul parcului, e la datorie.
Atenție!
Lei-de-mare! Îi văd.
Leii-de-mare vin spre plajă!
Scafandrii vor intercepta leii-de-mare când intră în golfuleț.
Au adunat un banc de stavrizi-dungați și sunt puși pe treabă.
Dar stavrizii sunt foarte rapizi și nu pot fi prinși în largul oceanului.
Leii-de-mare au învățat să le întindă o capcană în golfuleț.
Stavrizii trec pe lângă scafandri și se îndreaptă direct către țărm.
Acum totul depinde de camerele lui Holly.
Bingo!
Au reușit să filmeze ospățul
datorită colaborării dintre leii-de-mare și membrii echipei.
Dar chiar dacă acești maeștri sunt în formă maximă,
hrana nu e garantată.
Odată la câțiva ani,
apar schimbări în ocean care le îngreunează vânătoarea.
În mod normal,
curenții reci aduc în Galápagos ape bogate în substanțe hrănitoare
care alimentează întregul ecosistem.
În timpul unui fenomen de tip El Niño,
apa caldă de la suprafață blochează curenții reci
și leii-de-mare nu pot găsi hrană suficientă.
Și, când oceanul se încălzește, plouă.
Echipa se întreabă dacă urmează un fenomen de tip El Niño.
Condițiile sunt de tip El Niño și nu știm dacă vom filma ceva azi.
- Situația mă cam îngrijorează. - Știu.
Ca să înțeleagă mai bine fenomenul,
Danubio se îndreaptă spre insula Darwin, cea mai îndepărtată din arhipelag.
Transportă câțiva cercetători care speră să afle lucruri noi despre El Niño
și schimbările acestuia în timp.
UNIVERSITATEA MICHIGAN
Sunt Julia Cole, cercetătoare climatologă de aproape 40 de ani.
Am crescut în regiunea Midwest, care e foarte departe de ocean,
dar mi-am împlinit visul și am ajuns să lucrez în ocean.
Unu, doi, trei!
Una din cele mai bune metode de care dispunem e studiul coralilor.
Coralii sunt uimitori.
Stau la baza ecosistemului de recif
care e foarte important pentru o multitudine de specii.
Scheletele lor conțin informații despre mediul în care au crescut.
Vom colecta câteva eșantioane pentru cercetare.
Julia găurește coralul ca să extragă nucleul.
Coralii cresc în straturi asemănătoare cu inelele copacilor, dar sub apă.
Pe măsură ce cresc,
coralii păstrează informații despre mediul înconjurător în schelet.
Iar acest schelet ne spune
care era temperatura apei când aceștia au crescut.
Studiind straturile din nucleu, cercetătorii pot călători în timp.
Julie și echipa ei colectează eșantioane de coral de zeci de ani
și au reușit să afle cum s-a schimbat temperatura oceanului.
Coralii ne spun că cele mai puternice
și mai distrugătoare fenomene El Niño devin tot mai frecvente.
Aceste schimbări au apărut în ultimii câțiva zeci de ani.
Fenomenele El Niño foarte puternice
sunt momente când apele din jurul arhipelagului
rămân dintr-odată fără substanțe hrănitoare.
Acest fenomen afectează baza lanțului trofic din Galápagos
și înseamnă că numărul peștilor scade vertiginos.
Păsările se chinuie să găsească hrană.
Pentru prădători precum leii-de-mare,
ospățul îmbelșugat de care au parte în mod normal
dispare cu desăvârșire.
Efectele sunt devastatoare în rândul leilor-de-mare.
Dar Julie nu-și pierde speranța.
Mă umplu de forță și energie
când descopăr răspunsuri care înainte erau necunoscute
și contribui la înțelegerea modului în care lumea noastră se schimbă
sau se poate schimba.
Unii corali mor în timpul lui El Niño.
Din fericire, o echipă de specialiști de pe insula Isabela
ajută la restaurarea ecosistemului marin.
Acești scafandri fac parte din Reef Revival,
planul de revitalizare a coralilor din Parcul Național Galápagos.
Procesul e simplu.
Fragmentele de corali sunt adunate,
legate cu sfoară și lăsate să crească într-un golfuleț ferit de intemperii.
După ce au crescut de cinci ori mai mult,
fragmentele sunt detașate și transplantate unde coralii au murit.
Pepiniera conține 2500 de fragmente din 12 specii diferite.
Până acum au revitalizat 6000 de corali.
Când curenții Pacificului întâlnesc aceste insule,
se formează o zonă cu activitate geologică intensă...
Un loc de joacă irezistibil pentru leii-de-mare!
Dar, ca să-i poată filma, echipa trebuie să fie bine pregătită
și să facă față valurilor.
Speram să putem filma cum fac surfing leii-de-mare.
OPERATOR DE IMAGINE
Avem valuri de 1,5 - 2,5 metri înălțime. Sunt foarte înalte.
Și am văzut câțiva lei-de-mare,
dar sunt sigur că valurile ne-ar veni de hac.
O să-i urmărim de aici o perioadă. Poate găsim un unghi...
Trebuie să ne ferim de locul unde se sparge valul.
N-arată prea bine.
Între timp, echipa de la țărm nu are probleme,
iar Adrian a pregătit drona.
Leii-de-mare fac surfing.
Scafandrii sunt dispuși să riște.
Frate, ce valuri puternice!
M-am simțit ca și când ar fi căzut trei-patru bombe peste noi.
Nu vezi nimic. Te rostogolești și atât.
Mă tem să nu ne spargă camera.
Dar echipa de la suprafață a găsit un nou punct de observație,
iar Pooja filmează leii-de-mare pe toată lungimea valului.
- Ia uite! - Da!
Scafandrii se pregătesc pentru o nouă încercare.
Perseverența lor dă imediat rezultate.
- Asta e! - Bate palma!
- Bravo! - Demențial! Foarte tare.
După succesul expediției de surfing și câteva luni bune în larg,
Richard se pregătește pentru o surpriză.
Soția și fetele vin să-l vadă și să cunoască vedetele documentarului.
E incredibil. Niciodată nu m-au vizitat în timpul filmărilor.
E pentru prima dată în viață când mi-am luat familia cu mine.
Sunt foarte emoționat.
Ați ajuns!
Salut!
Fantastic!
- Cum a fost? - Salvează-mă! Urât...
O să le ofere o experiență de neuitat alături de leii-de-mare.
Ia uite!
M-a mușcat de înotătoare.
Pe locuri, fiți gata, start!
Nu e de mâncare.
Ia uite!
Ce tare!
- Sunt un leu-de-mare! - Bravo!
Fetițele beneficiază de oportunitate datorită tatălui lor.
Dar dacă te naști într-unul din orașele de aici,
cum poți ajunge să vizitezi restul arhipelagului?
Din fericire există un nou proiect
care oferă copiilor de pe insule șansa să exploreze parcul național.
Mă numesc Karla și am 11 ani.
M-am născut în Galápagos, pe insula Santa Cruz.
Părinții mei lucrează într-un magazin.
Trăiesc înconjurată de ocean, dar mă plimb cu barca foarte rar.
Pe insule viețuiesc multe animale unice pe care nu le-am văzut niciodată.
Vreau să fac scufundări și să mă apropii de animalele marine.
Astăzi sunt foarte bucuroasă, fiindcă o să plec în excursie,
o să dorm pe o barcă și o să vizitez insule noi.
Karla și alți șapte copii participă
la programul de caritate „Galápagos Infinito”.
În următoarele trei zile vor explora insulele împreună.
Programul a luat ființă cu sprijinul ambarcațiunilor turistice,
ca Danubio,
care îi duc pe copii în colțurile cele mai îndepărtate ale arhipelagului.
Altfel n-ar fi avut această ocazie.
Scopul e să se atașeze de aceste peisaje sălbatice...
și să-și dorească să protejeze pe viitor parcul național
și toate viețuitoarele sale unice.
Excursiile în natură sunt ocazia perfectă
pentru a-și dezvolta încrederea în ei înșiși.
Astăzi, o parte din ei va înota în apele oceanului
pentru prima dată.
Fundația speră să ofere această experiență
tuturor elevilor de clasa a VII-a din Galápagos, în fiecare an.
Obiectivul e să motiveze o nouă generație de păzitori ai insulelor Galápagos.
Insulele îți dezvăluie mereu ceva nou. Nu contează că le-ai explorat toată viața.
Echipa se îndreaptă spre un colț îndepărtat al insulei Isabela.
Li s-a spus că aici s-ar afla o lagună secretă.
Să fie acesta decorul final pentru filmul despre leii-de-mare?
Două zile...
Primul pas e să găsească leii-de-mare.
Craterul e dincolo de acea creastă, chiar acolo.
- Bine. - Da.
- Intrăm. - Ia te uită!
Uite-l!
Incredibil!
- Sper să găsim lei-de-mare. - E greu de spus. Seamănă cu nisipul...
Coboară și mărește puțin!
- Aici! Uite unul. - Și uite încă unul!
Uite-i și acolo.
Extraordinar! Ia uite! E incredibil.
- Următoarea întrebare e cum coborâm. - Da.
Credem că leii-de-mare intră în lagună pe sub apă, printr-un tunel în stâncă.
Încep să mă îndoiesc că putem ajunge acolo.
Nu știu dacă vom putea pătrunde. O să fie foarte înfricoșător.
Richard și Javier explorează tunelul subacvatic.
Dar apare un pericol neașteptat.
Valurile lovesc intrarea îngustă și tunelul se decomprimă,
trimițând unde de șoc și generând un contracurent puternic.
Preț de o clipă, curentul îi trage în interior...
apoi îi împinge înapoi în larg.
Există riscul să rămână blocați în tunel
sau să se lovească de stâncile care flanchează intrarea.
Au pierdut controlul.
Situația devine periculoasă.
Tunelul e accesibil doar leilor-de-mare.
Richard nu poate pătrunde pe sub stâncă, așa că va trebui să o escaladeze.
Dar fațada interioară a stâncii are o înălțime de 30 m.
Din fericire, echipa a adus o armă secretă.
Specialistul în escaladă Tomas Espinosa
îl va ajuta pe Richard să coboare.
Sunt un novice la cățărări și mi-e puțin teamă de înălțimi.
De aceea sunt scafandru.
Deci da... am emoții să cobor în crater.
Dar, în același timp, abia aștept să văd ce găsesc acolo.
E singurul loc în care n-am ajuns până acum.
Și-a pus hamul de protecție și nu mai poate da înapoi.
- Distracție plăcută! - Mersi!
Ce sus sunt!
Mintea și trupul se întreabă: „Ce faci, prietene?”
Cu grijă! Așa...
Pas cu pas. Așa. Bun.
Așa.
- Vrei să te ajut? - Da, te rog.
Aveai dreptate. Multe din pietre sunt instabile.
- Foarte multe. Ia uite! - Nu privi în jos.
Chiar că...
- Te ții bine? - Abia se țin.
Nu vreau să le ating și să cadă.
N-aș mai repeta experiența. Mai bine fac scufundări.
Richard se bucură că e din nou cu picioarele pe pământ.
Iar laguna e exact cum și-a imaginat.
Ani întregi am visat să fac acest film.
Un final mai bun nici că se putea.
Leii-de-mare au apărut la țanc. Perfect!
În timpul filmărilor la Leii-de-mare din insulele Galápagos,
echipa Disneynature a petrecut cu aceste animale mai mult timp
decât majoritatea oamenilor.
Ne-au dezvăluit noi perspective asupra vieții lor remarcabile...
atât deasupra, cât și sub luciul apei.
De asemenea au văzut pericolele la care sunt supuse aceste insule
și cum o comunitate de campioni din toate categoriile sociale
ia atitudine
și contribuie la protejarea acestui loc magic.
Una dintre soluții e să motivăm viitoarele generații
și să-i apropiem pe copii de natură...
ca să transmitem mai departe speranța.
O comunitate înfloritoare unită de un scop comun.
Să protejeze acest loc minunat
și să-l păstreze pentru viitoarele generații.
Am încercat să filmăm lei-de-mare toată ziua
și unul tocmai s-a urcat la bordul vasului nostru.
Subtitrarea: Giana Stănculescu