Kas, modulaatio.
Nuotti on alavireinen. Puolisävelaskel alaspäin.
Älä huolehdi musta Mä voin hyvin
Älä sano mulle
Et on aika tulla kotiin
En välitä enää, mitä sanot Tää on mun elämä
Elä omaa elämääs Jätä mut rauhaan
Pidä se omana tietonas Tää on mun elämä
En pidä siitä, kun minua määräillään.
En ole koskaan pitänyt.
Sanotaan, ettei saa nukkua yksin oudossa paikassa
Nuorena minulle sanottiin,
että valmistun lukiosta, menen collegeen, hankin hyvän työn ja se siitä.
Ei mitään sen enempää.
Ennemmin tai myöhemmin Päätyy nukkumaan omassa paikassa
Se ei sopinut siihen, millaista halusin elämäni olevan.
Halusin tehdä jotain erilaista.
Se on elämänfilosofiani.
Teen sen, jos haluan.
En tarvitse auktoriteettia sen saavuttamiseen.
Pidä se omana tietonas Tää on mun elämä
Joo, tää on mun elämä
70-luvun pop-artisti, joka tunnetaan Pianomiehenä,
on elossa ja voi hyvin 80-luvulla.
Se todistettiin tänään Cincinnatissa. Dan Royal oli paikalla.
33-vuotias Billy Joel on soittanut pianoa 29 vuotta.
Joidenkin mielestä hänen uransa käännekohta oli vuonna 1973,
Piano Man -kappaleella.
Hän sai kansallista huomiota ja perättäisiä hittejä. Vuosi sitten -
oli taas merkittävä tapahtuma: moottoripyöräonnettomuus.
Ranne murtui. Se ei liiku kunnolla.
Käden pitäisi liikkua alemmas, mutta se ei liiku.
Peukalo murskaantui. Luusta puuttuu pala.
Se on kipeä. Tämä on kuitenkin rockia. En ole Vladimir Horowitz.
Vuoden sisällä Joel on eronnut vaimostaan.
Onnettomuuden luulisi hidastavan miehen tahtia.
Hyväksyn sen vaiteliaan arvokkaasti ja ylväästi.
En halua elää!
Oletteko huolehtineet Billystä?
Sinulla on ollut ongelmia, mutta sait uuden managerin.
He hakkaavat minut joka ilta.
Siinä moottoripyöräonnettomuudessa auton ratissa olin minä.
Epäilijöille tiedoksi, Billy on palannut.
Outoa on se, ettei yleisö tunnu koskaan lähteneen.
Glass Houses oli loistava albumi livenä.
Siinä oli vahvaa dynamiikkaa, joka levisi isoon konserttisaliin.
Se oli lähempänä rock and rollia, joka innosti minua nuorempana.
Sen albumin valmistuttua -
halusin muuttaa suuntaa.
Olin eroamassa. Arvioin elämässäni kaiken uudelleen.
Halusin tehdä jotain vakavampaa.
Menin studioon viime vuonna tehdäkseni tämän albumin,
mutta se jäi kesken moottoripyöräonnettomuuden takia.
Se laittoi aikataulut uusiksi.
Sen tekeminen kesti, mutta onneksi vein sen loppuun.
Billy ei ole -
kovin kärsivällinen studiossa. Nylon Curtain oli poikkeus.
Halusin tehdä aidon mestariteoksen.
Tavallisesti studiossa äänitetään jotain, joka luotiin aiemmin.
Tässä tapauksessa studiossa tehtiin paljon työtä -
käyttäen teknologiaa kappaleen viimeistelemiseen.
Kokeilin studion käyttämistä soittimena.
Hän loi tunnelmaa ja äänimaisemia,
kuten Scandinavian Skiesissa.
Voisin soittaa bluesia koko yön
Se oli Billylle tuotteliasta aikaa musiikin ja luovuuden suhteen.
He alkoivat muuttaa sitä, mitä kuulin kuulokkeistani.
Laulu ja kaiku kuulostivat eriltä.
Hoksasin, että voin kirjoittaa sen päälle.
Painetta!
Helvetin outoa ja avantgardea.
Halusin luoda jotain, jossa soundi oli yhtä tärkeä kuin itse nuotit.
Pressuressa kuulen Tšaikovskin kaltaista...
Haluan kuulla mandoliineja ja balalaikkoja.
Phil Ramone toi venäläisiä balalaikansoittajia studioon.
Oli outoa saapua studioon -
ja nähdä vanhoja miehiä soittimineen.
Se oli kuitenkin siistiä ja kuulosti hienolta.
Kuusi balalaikansoittajaa, miksi? Puoliympyrässä.
“Et ole tosissasi.” “Ei, tätä me haluamme.”
Painetta!
Yksi, kaksi, kolme, neljä, painetta!
Olen eniten ylpeä siitä albumista äänitaiteellisena teoksena.
Muutin sitä tehdessä kirjoitustapaani.
Musiikki ohjasi minut kirjoittamaan erityylisiä sanoituksia.
Ne eivät voineet kertoa vain rakkaudesta ja naisista.
Niiden piti olla vakavia, koska musiikki oli vakavampaa.
Olin aikuistunut.
En ollut enää parikymppinen. Se ei ollut enää pelkkää rockia.
Ne kertoivat maailmasta.
Reagan oli silloin vallassa,
kaupungin olisi pitänyt kimaltaa,
mutta kääntöpuolia oli paljon.
Amerikan lupausta ei enää ollut.
Asiat muuttuivat oikeasti.
Asumme täällä Allentownissa
Kaikki tehtaat suljetaan
Pennsylvanian terästeollisuus teki kuolemaa. Ihmiset olivat työttömiä.
Se oli otsikoissa joka päivä.
...Allentownissa
Kaikki hiili on louhittu maasta
Hän suuntasi huomionsa Allentownin kaltaisiin kappaleisiin.
Kamera vetäytyy ja me näymme tietyssä paikassa tiettyyn aikaan.
Jokaisella lapsella oli hyvä mahdollisuus
Päästä yhtä pitkälle kuin isänsä
Hän onnistui pitkälti siinä, mitä hän yritti.
Se oli Billy Joelin tyylinen kappale, joka kertoi jostain häntä suuremmasta.
Alkaa olla vaikea jäädä
Asumme täällä Allentownissa
Kappaleen tasa-arvoa tavoitteleva luonne ja yhteys työläisiin -
on tärkeää hänen musiikissaan.
Hänen kappaleensa kertovat ihmisistä.
Hän tietää, mikä ihmisiä koskettaa, sillä hän on kokenut sen.
Hän on intohimoinen. Se alkaa musiikin puhtaudesta.
Hän välittää ihmiskokemuksesta.
Ei paskapuhetta.
Hän kirjoitti kappaleita, joilla on merkitystä.
Tapasimme sielunystävinä
Parris Islandilla
Nylon Curtainilla on kappale,
jonka kirjoitin Vietnamin sotaveteraaniystävilleni.
He halusivat, että kirjoitan heille laulun.
Sanoin, etten ollut Vietnamissa.
En voi kirjoittaa uskottavaa kappaletta. He kertoivat kokemuksistaan.
Veitsenteräviä
Ja niin innokkaita Luovuttamaan elämämme
Ei ollut olemassa kappaleita sotilaan näkökulmasta,
joka sai ammuksia takapuoleensa.
Kyse ei ollut oikeasta tai väärästä, vaan siitä, miltä siellä olo tuntui.
Pitelimme toisiamme
Kuin veljekset
Kaikessa taiteessa on poliitiikkaa. Billy oli vähemmän poliittinen -
ja enemmän puhdasta asennetta.
Hän oli yksinkertaisesti vihainen nuori mies,
ei vihainen nuori aktivisti.
Pidän Billyn sanoituksissa siitä, ettei hän puhu suoraan aiheesta.
Osittain siksi hänen materiaalinsa ei ole vanhentunut.
Kaadumme kaikki yhdessä
Niin, kaadumme kaikki yhdessä
Goodnight Saigonia kuunnellessani en mieti -
Vietnamin sodan sosiopoliittisia seuraamuksia.
Ajattelen kappaleen miehiä.
Parhaimmillaan Billy Joel kirjoittaa ihmisistä, ei syistä tai konsepteista.
Kiitos.
Olette mahtavia.
En tykkää tuoda politiikkaa lavalle.
Ihmiset haluavat paeta sitä, ymmärrän sen.
Joskus kuitenkin tapahtuu asioita, joita ei voi vain sivuuttaa.
Kun laitoin Daavidintähden vaatteisiini -
viikko Charlottesvillen Unite the Right Rallyn jälkeen...
Juutalaiset eivät korvaa meitä!
...minun piti tehdä jotain.
Olin vihainen. He marssivat amerikkalaisen kaupungin halki -
hokien: “Juutalaiset eivät korvaa meitä.”
Me kävimme sotaa päihittääksemme ne ihmiset.
Sitten Trump sanoi, että molemmilla puolilla oli hienoja ihmisiä.
Molemmilla puolilla oli hienoja ihmisiä.
Hänen olisi pitänyt sanoa, että he olivat pahoja ihmisiä.
Se ei käy päinsä. Natsit eivät ole hyviä ihmisiä. Piste.
Olin vihainen ja minun piti tehdä jotain.
En halunnut nousta puhujalavalle ja sanoa, että se on väärin.
Joten laitoin tähden -
sanoakseni, että kävi miten kävi,
olen aina juutalainen.
NÜRNBERG, SAKSA 1930-LUKU
Olen juutalainen.
Isäni varttui Saksassa varakkaassa perheessä.
Tapasin isäni vanhemmat vain muutaman kerran.
He olivat ylpeitä saksalaisia. He eivät harjoittaneet juutalaisuutta.
Isälläni oli bar mitsva ja se siitä.
He eivät käyneet synagogassa.
Saksassa kuitenkin juutalaisesta perheestä tuleva oli juutalainen.
Isänisäni Karl Joelilla -
oli yritys nimeltään Joel Macht Fabrik in Nürnberg.
Heillä oli tekstiili- ja vaatetehdas.
Liiketoiminta sujui todella hyvin, kunnes natsit nousivat valtaan.
He olivat varakkaita.
He asuivat hienossa talossa puiston laidalla.
Samassa puistossa pidettiin Nürnbergin natsien mielenosoituksia.
Meissä virtaa paras veri -
ja me tiedämme sen.
Olemme päättäneet hallita kansakuntaa -
luovuttamatta sitä koskaan!
Isä katsoi aidan yli, kun siellä pidettiin juutalaisvastaisia puheita.
Hän näki sen kaiken. En voi kuvitella, millaiset traumat -
sellaisia periaatteita kannattavan SS-paraatin katseleminen aiheutti.
Hän syntyi vuonna 1923,
joten hän oli 10-vuotias, kun Hitleristä tuli Saksan liittokansleri.
Asioista tuli ikäviä.
Saksan hallitus mitätöi kaikkien juutalaisten kansalaisuuden.
Puistossa ei saanut istua.
Kadulla ei saanut kävellä. Ei ollut mitään oikeuksia.
Juutalaisten piti istua koulussa toisella puolella luokkaa.
Lopulta he eivät saaneet käydä koulua.
Sanomalehtitoimittaja Julius Streicher -
julkaisi muutamaa juutalaisvastaista sanomalehteä.
Der Stürmer oli niistä isoin.
Isoisäni otettiin kohteeksi.
Häntä kutsuttiin "Juutalais-Joeliksi".
Lopulta säädökset, lait -
ja juutalaisvastaiset sanomalehdet vahingoittivat liiketoimia.
Kaikkeen postiin piti lyödä J-leima, "juutalainen".
En tiedä, miksi hän luuli selviytyvänsä siitä,
sillä alkoi käydä selväksi, ettei yksikään juutalaisyritys selviäisi.
Hän taisi olla optimisti tai hän ei vain halunnut uskoa sitä.
Heidät pakotettiin myymään yritys -
pilkkahintaan Neckermann-nimiselle miehelle.
Neckermann ei maksanut heille.
Isoisä kysyi, mitä hänen pitäisi tehdä saadakseen rahat.
Hän sai viestin, että tilit tasataan.
Hän sai viime hetkellä varoituksen, että hänet tapettaisiin.
Isoisä tajusi, että nyt se tapahtuu.
Hän päätti paeta, kun pystyi. Häntä onnisti.
He pääsivät Sveitsin rajalle, mikä oli monelle vaikeaa.
Jos isovanhempani olisi löydetty junasta -
juutalainen henkilötodistus mukanaan, heidät olisi lähetetty keskitysleirille.
Oli ihme, että he pääsivät pakoon.
Oli ironista, että kun Neckermann otti yrityksen haltuunsa,
se alkoi tuottaa raidallisia pukuja, joita keskitysleiriläisten täytyi pitää.
Ne valmistettiin Joel Macht Fabrikissa.
Sain kuulla siitä vasta yli parikymppisenä.
On vielä paljon asioita, joita en tiedä ja yritän selvittää.
En tuntenut isääni lainkaan kahdeksanvuotiaasta parikymppiseksi.
Yritin selvittää, missä hän on,
kuinka ottaa häneen yhteyttä, mutta kukaan ei tiennyt.
Tässä mä nyt oon Tien päässä
Mihin tästä jatkan?
21-vuotiaana menin Eurooppaan.
Soitin yökerhoissa, pikkubaareissa ja esittelypaikoissa.
Ajattelin jäljittää isäni,
koska en ollut kuullut hänestä. En saanut kortteja tai puheluita.
Mietin, onko hän edes elossa. En tiennyt.
Päivänä, jolloin olin palaamassa Yhdysvaltoihin,
sain sähkeen, jossa kerrottiin, että isä oli löytynyt.
“Apua. Isäni löydettiin. Mistä? Miten teen sen?”
Selvisi, että isä asui Wienissä.
Menin käymään isän asunnolla. Siellä oli blondi poika.
Sain tietää, että minulla on velipuoli.
Tapasin Billin viisivuotiaana. Muistan sen hetken.
Se oli ensimmäinen koulupäiväni. Olin päässyt koulusta.
Hän luki minulle iltasadun.
Näin kuvia isästä leikkimässä lumessa ja laskettelemassa.
Sanoin: “Et tehnyt niin minun kanssani.
“Mitä tein väärin? Miksen ole kuullut sinusta mitään?”
Minulla oli ristiriitaisia tunteita, mutta hänellä oli todella outo elämä.
Hän taisteli Yhdysvaltain armeijassa kenraali Pattonin alaisuudessa.
He vapauttivat Dachaun. Yritin puhua hänelle siitä,
mutta hän ei halunnut puhua menneisyydestä.
Kuulin suurimman osan veljeltäni.
Ensimmäisellä viikolla hän oli siellä, kun se vapautettiin,
ja näki kamalia asioita.
Hän sai syviä traumoja.
Sitten sain kuulla isäni suvusta.
Heitä jahdattiin.
Monet sukulaiseni olivat Auschwitzissa.
Suurin osa suvustamme surmattiin.
Kävin hautausmaalla, jonne Joelin suku on haudattu.
En tiennyt, että minulla on niin paljon sukulaisia.
Joskus sisältäni purkautuu raivo.
“Mikä teitä suututtaa? Teille ei tehty mitään.”
Minun perheeni hävitettiin. Olisin halunnut tutustua heihin.
Isäni oli hyvin sisäänpäinkääntynyt. Synkkä mies.
Kerran, kun olin vielä lapsi, hän sanoi minulle, että elämä on likakaivo.
Ajattelin, että se ei ole kovin hyvä näkemys elämästä.
Hän ei juuri pitänyt Yhdysvalloista muutettuaan sinne.
Hän piti sitä liian kaupallisena. Kulttuuri oli puutteellista.
Juutalaisvastaisuus katkeroitti häntä myös.
Isovanhempani päättivät muuttaa takaisin Saksaan.
Isä ja äiti erosivat samoihin aikoihin,
ja isä muutti takaisin Eurooppaan.
Olin mukana, kun Billy tapasi isänsä.
Hänen isänsä tuli, eikä kukaan sanonut mitään,
mutta angstin huomasi.
Se oli vaivaannuttavaa.
Miten poika luo uuden suhteen isäänsä? Miten isä luo uuden suhteen poikaansa?
Olimme liian ujoja puhuaksemme toisillemme.
Me vain vietimme aikaa toistemme lähellä -
ja yritimme lämmitellä välejä -
ja keksiä, miten kommunikoida. Kumpikaan meistä ei osannut sitä.
Ne ajatukset muhivat.
Eräänä päivänä aloin kirjoittaa kappaletta.
Tämä on isälleni. Tästä se lähtee.
Hidasta, hullu lapsi
Oot liian kunnianhimoinen nuoreksi
Mut jos sä oot niin fiksu
Kerro, miksi vielä pelkäät
Missä on palo? Mihin kiirehdit?
On paras rauhoittuu Ennen kuin palat loppuun
Sulla on niin paljon tehtävää...
Sain kunnian tutustua Billyyn henkilökohtaisesti.
Billyllä on paljon lapsuuden traumoja.
Niistä näkee vilauksen hänen kappaleissaan.
Milloin tajuat
Että Wien sua odottaa?
“Wien sua odottaa?” Sitä minä kai etsin.
Isäni oli siellä. Minä etsin häntä.
Se on myös maailman musiikkikaupunki.
Siinä on monia merkityksiä ja kerroksia.
Harmi vaan, mut se on sun elämää
Oot asioiden edellä Ja unohdit mitä tarvitset
Billyn tarina on psykologisesti paljon syvällisempi kuin hän haluaa tietää.
Joistain traumoista ei vain pääse yli.
Emmekä joskus ole tietoisia tietyistä elämän kannustimista.
Uskon, että hänen tahdonvoimansa kumpuaa halusta tutustua isäänsä musiikin kautta.
Milloin tajuat
Et Wien sua odottaa?
Kiitos.
Kokeilen soittaa nyt pianoa isäni kanssa, jos hän haluaa tulla lavalle.
Välillämme oli aina etäisyyttä.
Hän piti minua loitolla.
Toivoin läheisyyttä hänen kanssaan ja että hän olisi ylpeä minusta.
Olisin halunnut puhua hänen kanssaan musiikista ja elämästä.
Emme koskaan saaneet vahvaa sidettä.
Taianomaista hetkeä ei ollut.
Se on pettymys.
Missä on orkesteri?
Eikö tämä olekaan musikaali?
Olen täällä parvella
Miten ihmeessä en huomannut alkusoittoa?
Where's the Orchestra? on viimeinen kappale,
jonka kirjoitin Nylon Curtainille.
...vaikka
Minulla ei ole
Hajuakaan...
Se on laulu pettymyksestä. Se on yhteenveto elämästäni.
Elämä ei ole musikaali, vaan kreikkalainen tragedia.
Missä on orkesteri?
Hyvää yötä, D.C. Älkää antako kenenkään vittuilla.
Olin henkisesti ja fyysisesti loppu Nylon Curtainin tekemisestä.
Tunsin olevani kuolemaisillani.
Olin ollut reissussa vuosi toisensa jälkeen,
säveltänyt, äänittänyt, ollut kiertueella, jatkuvasti.
En ollut pitänyt lomaa.
Puhuin ystävälleni Paul Simonille.
Hän ehdotti, että lähden Karibialle Saint Bartsiin. En ollut kuullut siitä.
“Siellä on hiljaista ja rauhallista.
“Pidät siitä varmasti. Kukaan ei häiritse sinua.”
Noudatin neuvoa ja lähdin sinne.
Luulin, että se olisi hiljainen pikku saari.
Kerron sulle tarinan Naisesta
Christie Brinkley saa kunniaa -
mallien karusellissa.
Kalifornian kultatyttö on tehnyt hämmästyttävän ennätyksen -
oltuaan yli 100 lehden kannessa.
Olin kuvauksissa Saint Bartsilla.
Yksi työryhmästämme juoksi paikalle: “Siis apua, Billy Joel on hotellilla.”
Siirryimme sinne. Hän istui baarissa.
Pidän Billyssä siitä, ettei hän viihdy missään, ennen kuin näkee pianon.
Hän ei esiinny siksi, että muut kuulisivat häntä.
Se on hänen turvariepunsa. Se ei ole yllättävää.
Hän oli Saint Bartsissa. Hän oli baarissa, jossa on piano.
Hän istui soittamaan, katsoi ylös, ja häntä tuijotti joukko upeita malleja.
Hän oli palanut karrelle.
Hänellä oli yllään havaijilaistyylinen lomapaita.
Sanoin: “Jestas, onpa hienoa.
“Kiitos, herra Piano.”
Hän sai minut heti nauramaan. Hän oli hauska.
Hän halusi soittaa minulle pari kappaletta.
Istuin hänen viereensä pianotuoliin. Hän kysyi, millaisesta musiikista pidän.
Minä vain aloin...
Minä lauloin.
Billy sanoi: “Selvä.” Hän soitti ja minä lauloin.
Sitten saapui Elle MacPherson.
Hän on kova Billy Joel -fani.
Hänellä on upea kroppa, jota hän yritti esitellä -
saadakseen Billyn huomion.
Flirttailin Ellen ja Christien kanssa.
Yhtäkkiä eräs nuori tyttö tuli paikalle ja sanoi, että hänkin osaa laulaa.
Niin varmasti.
Älä häiritse minua, skidi.
Nuori ja kaunis tyttö päästi äänensä valloilleen.
Hitto vie, se oli Whitney Houston.
Se oli hänen ensimmäinen mallikeikkansa. Se oli mahtavaa.
He kaikki olivat kauniita malleja.
Minä olin vain palanut tollo pianon ääressä.
Sitten Billy sai vihdoin laulaa pari laulua.
Hän oli niin hauska,
huvittava ja loistava.
Hänessä oli jotain hellyttävää.
Meillä oli hauskaa ja me juttelimme.
Päätimme pitää yhteyttä toisiimme.
Me molemmat asuimme New Yorkissa.
Aloimme viettää aikaa yhdessä ja pidimme toisistamme.
Kerroin äidille, että tapailen herttaista miestä,
mutta hän ei ole tyyppiäni -
ja hänellä on longislandilainen pallotukka.
Hän on mielenkiintoinen ja hauska.
Äiti sanoi: “Voit muuttaa hiukset ja vaihtaa kengät.
“Mutta jos hän on syväsydäminen, kuuntele sydäntäsi.”
Menimme oikeille treffeille Beach Boysin konserttiin.
Billy päätyi tietenkin lavalle.
Hänessä oli jotain herttaista ja vanhanaikaista.
Siten ystävyytemme muuttui romanssiksi.
Minä tapailin kaunista supermallia. Ja minä?
Olen Hicksvillestä. Mitä teen hänen kanssaan ja hän minun?
Se oli tuotteliasta aikaa.
Kirjoitin hänelle paljon lauluja. Hän oli muusa.
Tunsin olevani kuin teini,
tunsin samoja tunteita -
kuin silloin, kun opin romantiikasta ja rakkaudesta.
Meillä on tosi hauskaa!
Niin pitkän aikaa
Olen ääni, jonka kuulet käytävällä
Ja kaikkein suurin ihme
Oli hauskaa kokea salamaromanssi, josta osa muuttui musiikiksi.
Jotkut pysyvät kaukana ovelta
Jos se saattaa aueta
Halusin tehdä jotain yksinkertaista, tyhmää ja iloista. Tein Innocent Manin,
joka on kunnianosoitus teinivuosieni musiikille.
Jotkut pelkäävät kosketusta
Ja typeryyden aiheuttamaa suuttumusta
Innocent Man on tehty Driftersin tyyliin.
...koska olen viaton mies
Uptown Girlistä halusin Frankie Vallin Four Seasonsin kaltaisen.
Kävellessään Hän näyttää niin hyvältä
Olimme kaikki baaribändin poikia,
ja se tuntui kuin paluulta 50- ja 60-luvulle.
Soitimme musiikkia, jonka parissa vartuimme.
Kävelytien alla
Meren rannalla
Kävelytien alla Alla
Äänittäminen oli todella hauskaa.
Kaikki Innocent Manin kappaleet valmistuivat nopeasti. Liukuhihnalta.
“Tältä minusta tuntuu, tämän kirjoitan. Tätä se on.”
Haluan helppoa
Helppoa, helppoa rahaa
Billy Joel on kotimaan kiertueella, joka myytiin loppuun ennen kuin se alkoi.
Kiertueella on uutta yleisöä.
Nuoria, jotka eivät tunne Piano Mania,
tai edes Strangeria, ja tuntevat ehkä vain -
Pressuren ja Allentownin videot sekä Innocent Manin uudet videot.
He tutustuivat minuun niiden kautta. Se on hienoa.
Billy on uskomaton.
Kuinka vanha olet? -Kuusitoista.
Elettiin 80-lukua. MTV sai silloin alkunsa.
MTV Music Television!
Musiikkivideoita vuorokauden ympäri!
Billy ei nauttinut videoiden tekemisestä.
Hän halusi musiikkinsa maalaavan ilmaa -
ja ihmisten käyttävän rajatonta mielikuvitustaan.
Hän ei pitänyt itseään minään idolina,
joka sopisi videoille.
Kameran edessä pitää näyttää hyvältä. Paula varmistaa sen.
Hän ymmärsi niiden tärkeyden.
Videoista tuli iso osa hänen uraansa.
Tämä ei ole video, vaan minielokuva. Kolmen minuutin elokuva.
Olin alkanut tehdä musiikkivideoita.
Minulla oli oma pieni tuotantoyhtiöni. Soitin Billylle ja kerroin työstäni.
Hiljaa! -Kamera käy!
Ensin he halusivat videon kappaleesta Tell Her About It.
Billyn agentti Dennis Arfa aikoi hankkia Rodney Dangerfieldin.
Hei, olen Rodney Dangerfield.
Esiinnyn Billy Joelin videon MTV:n maailmanensi-illassa.
Teimme Tell Her About It -videon. Siitä tuli loistava.
He tekivät sen ajan erottuvimpia videoita.
Jouduin odottamaan ikuisuuden
Mut parempi myöhään kuin ei milloinkaan
Hei, olen Billy Joel. Tämä on MTV Music Television.
Seuraava video oli Uptown Girl.
Billy halusi käyttää Christietä.
Sanoin, että hän on aina lehdissä kanssasi.
Olisi järkevää käyttää häntä. Lähestyin siis Christietä.
Christie sanoi: “Näetkö tämän? Tämä maksaa.”
Sanoin, että hän esiintyisi videolla vain hetken.
Hän saisi valita hiustyylinsä ja meikkinsä. Käskin hänen kertoa Billylle.
Hän sanoi Billylle tekevänsä sen.
Esikaupungin tyttö
Oon nähnyt hänet esikaupungissa
Hän on kyllästynyt laadukkaisiin leluihin
Ja lahjoihin esikaupungin pojilta
Hän saa valita
Viihdyin huoltoaseman asussa, koska työskentelin ennen huoltoasemalla.
Kunhan kuumaverinen pystyy
Nyt hän etsii keskustan miestä
Sellainen oon mä
Kävellessään
Hän näyttää hyvältä
Puhuessaan
Hän sanoo olevansa mun
Billy ei halunnut tanssia. Sanoin, ettei hän tanssi, vaan kävelee -
vain tyylikkäästi.
Video oli hyväntuulinen ja siinä oli julkkisten voimaa.
Esikaupungin tyttö
Hän on mun esikaupungin tyttö
He olivat sen ajan vaikuttavin julkkispariskunta.
Paras rock-poptähti -
ja maailman mahtavin malli esiintyivät julkkisvideolla,
joka on legendaarinen vielä tänäkin päivänä.
Uptown Girl -albumi sai maailmanlaajuista suosiota.
Oletko Uptown Girlin laulaja? -Olen!
Vauhtia oli.
Albumilla oli neljä hittisingleä. Se sai kuitenkin taas kriitikot kimppuunsa.
'INNOCENT MAN' ON SIETÄMÄTÖN
Etenkin 80-luvun alussa, jos jotain ei pidetty rock and rollina,
se sai osakseen kritiikkiä.
Rock-kriitikot olivat kiinnostuneita blues-pohjaisesta rockista.
Billy Joel ei sovi siihen muottiin.
Se herätti välinpitämättömyyttä ja halveksuntaa.
Se oli yhteistä minulla ja Billillä. Saimme huonoja arvosteluja.
Otin sen henkilökohtaisesti. Se loukkasi. Keitä he ovat? He eivät tunne minua.
Hän vihasi rock-kriitikoita. Se ärsytti häntä helvetisti.
Paskat kriitikoista.
Missä ovat kriitikot, jotka kritisoivat Billyä?
Missä ovat ne henkilöt, jotka tiesivät niin paljon siitä,
mitä meidän pitäisi tehdä?
Billy antoi paljon niille kappaleille.
Monet niistä kertovat hänen elämästään.
Hän purkaa niihin sydäntään, tuo asiat julkisuuteen,
ja sitten joku moittii niitä. Se sattuu.
Hän on myynyt yli 40 miljoonaa albumia,
voittanut viisi Grammya ja saanut yli tusinan kultaa myynyttä singleä,
mutta kriitikot eivät ole juuri ylistäneet häntä.
Kriitikoiden mielestä hänellä ei ole aitoa identiteettiä tyylin muutosten takia.
Jotkut lokeroivat hänet jäljittelijäksi. Musiikilliseksi kameleontiksi.
Syytökset ovat saaneet Billy Joelin ymmärrettävästi puolustuskannalle.
Ei se ole huono juttu. Se on renessanssi.
Muutun koko ajan. Kaikenlainen musiikki kiinnostaa minua.
Jos Billy Joelista ei pidä,
hänen monipuolisuutensa on rasite. Monet kriitikot pitivät Billy Joelia -
lähes onnenonkijana.
Miehenä, jolla ei ole omaa identiteettiä,
joka tekisi mitä vain päästäkseen radioon ja seuraisi trendejä.
Hän kirjoittaa kyllä kivoja kappaleita, mutta ei omaperäisiä, vaan jäljitteleviä.
Kriitikot eivät arvostaneet Billy Joelin musikaalisuutta.
Sille porukalle musikaalisuus on ruma sana.
Huolimatta siitä, että hän yhdisteli vaikutteitaan, hänessä on aitoutta.
Ihmiset reagoivat siihen.
He uskovat tuntevansa hänet -
ja reagoivat hänen sanoihinsa ja tunteisiinsa.
Billy Joel ei jaarittele kappaleissaan.
Hän ei tee vaikeaselkoisia sanoituksia. Hän on suorasanainen ja avoin,
ja kuulija tietää, mitä hän tarkoittaa ja sanoo.
En juuri käytä vertauskuvia.
Kirjoitan kuten puhun ja ajattelen.
Se on toinen syy, miksi kriitikot halveksivat häntä.
Juuri niin tekivät jotkut parhaista säveltäjistä -
American Songbookin aikakaudella.
Hän on yksi harvoista nykyajan säveltäjistä,
joka voi kirjoittaa vakiomuotoisen laulun, jossa on säe, kertosäe,
keskikahdeksikko, modulaatio ja kooda.
Se taito on katoamassa.
Hän on rakenteellinen säveltäjä. Sitä minä arvostan.
Sen ansiosta laulujen suosio kestää.
Kerro hänelle
Kerro hänelle kaikki, mitä tunnet
Monet kriitikot eivät pitäneet Innocent Manista. Paska homma.
Minä haluan tehdä sitä, mikä minua kiinnostaa -
ja mitä haluan kuulla.
Parhain rock-keikka ikinä!
Billy!
Kiitos, Billy!
En ollut nähnyt häntä lehden kannessa joku kainalossaan ennen sitä.
Sitten paparazzit eivät saaneet hänestä tarpeekseen.
Homma räjähti.
Sellaisia ovat Lontoon paparazzit.
Vuodet Christien kanssa olivat intensiivisiä. Billystä tuli julkkis.
Hän ei kuitenkaan tuntenut oloaan mukavaksi.
Christie, katsoisitko tänne?
Ensimmäinen riitamme johtui siitä, kun paparazzit piirittivät meidät,
ja Billy oli röyhkeä heitä kohtaan.
Sanoin, että on helpompaa vain hymyillä heille.
Hänestä otettaisiin tällaisia kuvia. He myös käyttäisivät niitä.
Käskin hymyillä kameran edessä.
He ottavat kuvan ja jättävät meidät rauhaan.
Meillä oli tapana vitsailla.
Aina kun näimme kameran,
Minä poseerasin ja hän...
Aloimme tehdä niin joka paikassa.
...minulle hän on aina nainen
Hän ei koskaan luovuta
Muistan, kun he seurustelivat. Kysyin heiltä,
menevätkö he naimisiin.
Billy kysyi, pitäisikö. Sanoin, että pitäisi.
“Kyllä teidän pitäisi.”
Pop-rock-laulaja Billy Joel -
menee tänään vihille New Yorkissa.
Hänen morsiamensa on malli Christie Brinkley.
Vaikka oon rakastunut...
Halusimme pitää häät satamassa,
josta näkee New Yorkin siluetin ja Vapaudenpatsaan.
Häät olivat mahtavat. Minä, Steve ja Brian olimme hääseurueessa.
Hän lainasi kaikki vinyylilevyni ja antoi ne DJ:lle. Soitimme sellaista musiikkia.
Vieraita oli paljon.
Musiikkialan ihmisiä, mallialan ihmisiä, koko bändi,
ystävät ja sukulaiset.
Se oli hauskaa ja hohdokasta. -Se oli iso juttu.
Aitoa julkisuutta.
Enkö sanonut, etten ole valmis romanssiin?
Tänään on 15. joulukuuta 1985.
Tässä on uusi kotikaupunkimme, East Hampton.
Eikö olekin kaunista?
Hei! Tästä alkaa pihatiemme.
Ensimmäiset pari vuotta olivat todella hauskoja ja mahtavia.
Siinä se on! Jee!
Joku joka on jo nähnyt kaiken
Sun kanssasi Se ei ole samanlaista
Me pääsimme kotiin!
Merimiehet!
Huominen
On kaukana
Tämä ilta
Voi kestää ikuisesti
Joku näyttää vähän isommalta nykyään.
Enää neljä viikkoa jäljellä.
Kolme ja muutama päivä.
Kolme ja pari päivää.
On 16. joulukuuta, joten seuraavalla kerralla, kun kuvaamme,
ehkä kerromme tarinan.
Kansikuvatyttö Christie Brinkley ja laulaja Billy Joel -
ovat nyt ylpeitä vanhempia.
Brinkley synnytti 2,9-kiloisen tytön Manhattanin sairaalassa viime yönä.
En usko, että voi aikuistua, ennen kuin on kokenut vanhemmuuden. Yhtäkkiä -
en olekaan enää kaikkein tärkein.
Asioita alkaa katsoa uudelta kannalta.
Se on ehdotonta rakkautta.
En ollut koskaan kokenut sellaista, ennen kuin sain vauvan syliini.
Tämä on tärkeämpää kuin minä, kaikki kaikessa. Tämä on tulevaisuus.
Olen vastuussa siitä. Minun on paras toimia oikein.
No niin.
Nämä ajat jäävät muistoihin
Ne eivät kestä ikuisesti
Minulla ei ollut isää.
Halusin olla isä, jollaista minulla ei ollut.
Se oli minulle tärkeää.
Hei! -Hei!
Vartuin East Hamptonissa.
Ajattelin, että vanhempani ovat todella suosittuja.
En tiennyt, että he ovat julkkiksia.
Minä luulin olevani tähti, koska he minua kohtelivat sellaisena.
He kuvasivat minua, kehittivät minua -
ja tekivät minusta perhemusikaalien tähden.
Isi, isi, isi!
Se olen minä.
Isi, isi!
Billy istui pianon ääneen ja alkoi soittaa.
Tyttäremme kuunteli pianoa ja alkoi laulaa.
Me lauloimme joka päivä.
Kun isoäitini, Nanny Roz, oli kanssamme, hän lauloi aina.
Hän rakasti musikaaleja intohimoisesti.
Teatterilaiva-musikaalissa on kappale:
Hän on minun Billini...
Hän nimesi isän sen mukaan.
Roz oli omalaatuinen.
Kun hän ja Billy tapasivat,
he tykkäsivät laulaa Broadway-esitysten lauluja -
ja puhua eri korostuksilla.
Et enää tule käymään kahvilla.
He rakastivat esiintyä yhdessä.
...yksi lapselleni
Vielä yksi matkalle
Isoäiti oli erittäin ulospäinsuuntautunut, melkein liiankin.
Hänestä purkautui loputtomasti tunteita.
Hän alkoi laulaa jotain,
eikä kyennyt hillitsemään tunteitaan ja purskahti itkuun.
Hän oli ennalta-arvaamaton.
Hän oli ailahteleva.
Äidin ailahtelevaisuus oli vaikea asia Billylle.
Hän tunsi valtavasti sympatiaa äitinsä ahdingolle yksinhuoltajaäitinä.
Hän oli aina tukena. Aina.
Hän oli ensimmäinen kannustaja.
Hän oli kannattajani.
Hän rakasti äitiään sekä hyvinä että huonoina aikoina.
Äiti oli ylpeä Billyn menestyksestä ja maailman matkoista.
Siinä on Big Ben, Alexa. Näetkö tuon ison kellon?
Il Torcello, la prima capitale di Venezia.
Minä rakastin matkustamista.
Minusta oli ihana kuulua isoon matkustelevaan perheeseen.
Yritin lähteä mukaan aina kun pystyin.
Tunsin, että Billylle oli tärkeää saada viettää aikaa Alexan kanssa.
Minä olen
Viaton mies
Kyllä olen
Saavatko fanisi kaiken, mitä haluavat? -Eivät kaikkea.
Hänellä on pukuhuone, meikit, loistavia juttuja.
Ihmiset pitivät heistä parina.
Heistä oli kai hauska nähdä, että vastakohdat viehättävät.
Hei, olen John Malkovich. -Olen Billy Joel.
Ihailen sitä, että olet naimisissa Cindy Crawfordin kanssa.
Ei, vaan Christie Brinkleyn kanssa. -Sitähän sinä toivot.
Julkaisin Nylon Curtainin ja Innocent Manin.
Olin saanut tyttären. En halunnut raataa -
yksin huoneessa ja keksiä lauluja toisensa jälkeen.
Halusin nauttia perhe-elämästä. Vastustin sitä pari vuotta.
Lopulta minun oli kuitenkin palattava töihin.
Ota soinnut.
Se oli vaikea kirjoittaa.
Minulla ei ollut samaa kunnianhimoa kuin aikaisemmilla levyillä.
Kuulen sen levyllä.
Siihen pitää keksiä toinen osa. Silta tai...
Kun sävellän, näen pianon -
usein isona mustana petona, jolla on 88 hammasta,
ja joka yrittää purra käteni irti. Siitä ei tule mitään.
Kun se alkaa sujua,
minun on jatkettava, kunnes se onnistuu.
Kuiva tunne on pahin.
Olen aina kirjoittanut yksin. Se on yksinäistä työtä.
Minun on oltava yksin, kun kirjoitan.
Muuten huomioni herpaantuu. Minun on oltava kuin luolamies.
Olen ärtynyt, kiukkuinen, oikukas. Käyn läpi kaikenlaisia tunteita.
Olen täysin eristäytynyt muusta maailmasta.
Niin sen on oltava, jos kirjoitan itsekseni.
Minun on oltava täydessä tyhjiössä.
Se on yksinäinen työ.
Pääkieli on musiikki. Musiikissa on aina viesti.
Jo ennen sanoituksia siinä on jotain.
Työ on kaivaa se esille, keksiä, mikä se on.
Rummut kuulostavat hyvältä tässä huoneessa.
Etkö kuule rumpuja?
Kuulostaako hyvältä? -Uskomattomalta.
Lib, voit mennä kotiin. -Laula.
No niin, laula.
Phil Ramone oli Ray Charlesin ystävä. Hän sanoi,
että Ray haluaa tehdä kappaleen kanssani.
Hän kysyi, keksisinkö jotain minulle ja Raylle.
Olin aina ihaillut Ray Charlesia.
Hän on kaikkien aikojen lempilaulajani.
Päätin kirjoittaa laulun asiasta, joka on meille yhteinen.
Mikä asia on ollut pysyvintä elämässämme?
Piano.
Lensin Los Angelesiin sessiota varten.
Minä melkein jäädyin, kun Ray Charles tuli paikalle.
“Jestas, hän tuli oikeasti.
“Tuo on Ray Charles.”
Sinä laulat “olen edennyt pitkälle...” -Teen sillan loppuun.
Jatkanko laulamista? -Jatka.
Phil Ramone ehdotti,
että soittaisimme molemmat pianoa.
Se mursi jään heti.
Se on side.
Meillä molemmilla on tunneside tähän asiaan.
Nyt laulan Ray Charlesin kanssa!
Pelkäsin kovasti.
Hän onnistuu
Hän on ainoa, joka pystyy
Mun pikkuflyygeli
Muuta en tarvi
Pidän vertauskuvasta, jossa piano on elinikäinen rakkaussuhde.
Pidän siitä kappaleesta.
Hän sai Ray Charlesin laulamaan kanssaan.
Nerokasta.
Se vaatii vain
Käsieni voiman
Ja tää pikkuflyygeli
On mulle hyvä
Sillä lailla.
Tuo on hyvä. -Valmista tuli.
Soppa on keitetty. -Päivän keitto, kyllä vain.
Noin käy, kun rentoutuu. -Kyllä vain.
Yksi, kaksi
Yksi, kaksi, kolme, neljä
Bridgen jälkeen olimme maailmankiertueella.
Kävimme kaikkialla. Esiinnyimme paljon Ranskassa.
Hollannissa. Lensimme Lontooseen.
Soitimme Berliinissä 1989, kun muuri murtui.
Olimme ensimmäiset esiintyjät Saksan yhdistymisen jälkeen.
Olin valmistellut puheen.
Sinä halusit aina mennä omalaatuiseen paikkaan,
jossa ihmiset eivät voineet kokea sellaista.
Suostuit aina kaikkeen, mihin muut eivät, kuten Venäjä.
Mitä haluaisit saavuttaa kahden viikon aikana?
Saada paljon ystäviä, tuoda iloa ihmisille musiikillani -
ja jotain jatkuvaa.
Tämä mies kutsui meidät kotiinsa.
Teet hyvää musiikkia. -Kiitos.
Pop-musiikki on nuorten universaali kieli kaikissa maissa.
Poliitikot eivät näytä pystyvän suuriin läpimurtoihin.
Joskus artistin tehtävä on aloittaa keskustelu.
Hei hei, kiitos.
Meillä oli loistoyleisö, jotka halusivat kuulla rockia.
He halusivat rokata. Se oli venäläisten henki.
He halusivat hengata kanssamme.
Vodkapullo tuli pöytään. He irrottivat korkin ja heittivät sen menemään.
Vodkapulloissa ei ollut kierrekorkkia.
Niissä oli juttu, joka irrotettiin ja heitettiin pois.
Kysyin, eikö korkkia voi laittaa takaisin? -He kysyivät, miksi.
Mitä varten?
Yleisö rakasti sitä, kun hajotin pianon. He eivät olleet nähneet sellaista.
Rikkaat amerikkalaiset hajottavat soittimensa.
“Suuttuiko hän meille?”
“Mitä hajotat tänään?”
Isi!
Isi on helikopterissa, Alexa!
Se on isi!
Palasin Leningradista kaksi päivää sitten. -Miltä tuntuu olla kotona?
On niin ihana Asua Yhdysvalloissa
On niin ihana asua Yhdysvalloissa
Hihulihei
On kiva olla kotona.
Tien päällä taas. Tällä kertaa menemme Maineen.
Olemme päässeet tänne asti.
Bantam-järvelle.
Christie, näytä heille Bantam-järveä.
Lähdimme ajamaan rannikkoa pitkin Mainesta.
Ajoimme edes takaisin rannikolle ja takaisin.
Se oli taianomainen matka. Näimme pikkukaupunkeja.
Kaupunki mun kaltainen, Menemsha...
Se oli hassua, koska joka kaupungissa -
ravintolan tarjoilija tai omistaja sanoi:
“Te omistatte sen valtavan kiinteistön tällä kadulla.”
Sanoimme, että emme omista.
Hän sanoi, että kyllä te ostitte minulta hevosen.
“Emme ostaneet.”
Tämä on jännää. Onneksi jäämme tälle alueelle,
emmekä aja edemmäs. Aurinko alkaa laskea.
Törmäsimme ihmisiin, jotka sanoivat:
“Te ostitte sen vanhan hotellin Pohjois-Carolinasta."
“Emme ostaneet.”
Sitten minusta alkoi tuntua,
että hänen managerinsa osti asioita hänen rahoillaan.
Ajattelin, että hän lentää kaikkialle yksityiskoneella.
Hän ostelee ravihevosia.
Kaikki luulevat, että me omistamme kiinteistöjä heidän lähellään.
Tiedän, et sulla on ongelmia
Jokin oli vialla.
Mut mulla on omat ongelmani
Sanoin Billylle, että Frank Weber varastaa sinulta.
Hän ei halunnut kuulla sellaista.
Minulla oli asunto Manhattanilla.
Menin katsomaan taloa, joka vaati remonttia.
Kuulin, että sen kustannukset olivat ongelma.
Musiikkialan ihmiset sanoivat minulle,
ettei minulla pitäisi olla vaikeuksia maksaa sitä,
kun olin tehnyt hittilevyjä ja ihmettelivät, mihin rahani menivät.
En osannut vastata.
En ollut tilanteen tasalla.
Joka elämässä sataa joskus vettä
Billy soitti minulle: “Rahani eivät riitä talon maksamiseen.”
Sanoin: “Mutta Frank voi maksaa omansa?”
Hän sanoi: “Hänellä ei ole yhtä paljon menoja.”
Sanoin: “Billy, olet naiivi.”
Kaikki kävelevät joskus pimeydessä
Frankista oli tullut kuin uskottu neuvonantaja.
Billy sanoi, ettei hänellä ole paljon rahaa.
Oli naurettavaa, että Billy Joel oli rahaton siinä vaiheessa uraansa.
Jokin oli vialla.
Hänellä oli Top 10 -levyjä ja kiertueita. Rahaa pitäisi olla paljon.
Miksei sitä ole? Mikä on hätänä?
Hän käski huolehtia omista asioistani.
Kun mainitsin sen, hän sanoi tunteneensa Frankin kauemmin kuin minut.
Hän piti Frankia perheenjäsenenä.
Sanoin, että rakastan häntä ja yritän suojella häntä.
Näin, että häntä huijattiin.
Billy luotti häneen.
Billy luotti häneen enemmän kuin minuun, mikä tietysti loukkasi minua.
Ehdotin tilintarkastajan hankkimista varalta, vaikka mikään ei olisi vialla.
Hankin tilintarkastajan.
Tarkastuksessa selvisi, etteivät varani olleet lähelläkään sitä, mitä piti.
Se iski tajuntaani.
Varojeni olisi pitänyt olla yhtä, mutta ne olivatkin toista.
Joel nosti eilen 90 miljoonan dollarin syytteen manageri Frank Weberiä vastaan.
Weberin ja hänen yrityksensä Frank Managementin tilintarkastuksessa selvisi,
että “Weber käytti Billyä pankkinaan”.
Manageri oli ennen -
Billyn lanko, mutta hän on myös Billy Joelin tyttären kummisetä.
Olin velkaa viisi miljoonaa dollaria. Varani eivät vastanneet sitä, mitä luulin.
Se oli musertavaa.
Billy voi olla sokean uskollinen, kuten hän oli Frankia kohtaan.
Lopulta uskollisuus rikkoutui.
Se oli henkinen sokki. Jos en voinut luottaa hänen valvovan etujani...
Kuinka tyhmä ja naiivi oikein olin?
Se oli masentavaa.
Aluksi Billyllä ei edes ollut omia tekijänoikeuksiaan.
Minun johdollani hankimme oikeudet takaisin -
hänen kappaleisiinsa.
Frank Weber väittää toimineensa aina Frankin parhaaksi,
eikä ollut lainkaan valmistautunut oikeusjuttuun.
Billy sanoi ennen, että hän hoitaa musiikin -
ja minä liiketoimet.
Frank kiistää syytteet ja vastaa, että sijoitukset epäonnistuivat -
laman ja muiden tekijöiden vuoksi.
Se oli traaginen tapahtuma, joka mullisti isän elämän.
Jos raha tekee miehestä rikkaan
Kun hänen luottamuksensa ja ystävyytensä petettiin...
En ehkä koskaan onnistu
Se oli musertavaa.
Hän kärsi sen vuoksi paljon.
Olen pikkutekijä
Saatuani tietää, että rahani oli tuhlattu,
olin raivoissani.
Minun piti aloittaa alusta.
Piti kirjoittaa uusia lauluja,
äänittää ne ja lähteä kiertueelle tienaamaan rahat takaisin.
Minulla on perhe, lapsi,
vaimo, sukulaisia, ja kaikista on huolehdittava.
Huolehdin kaikista.
Väsyttääkö? -Olen poikki. En ole pysähtynyt.
Pelkäsin, ettei se tee hyvää avioliitolleni.
Se ei tee hyvää suhteelleni tyttäreni kanssa.
Olen siitä katkera, ja se suututtaa.
Haluan olla heidän kanssaan. En halua tehdä tätä rahaongelmien takia.
Vaihtoehtoja ei ollut.
Minun piti lähteä tienaamaan.
Tässä vaiheessa uraansa -
hän sai useita iltoja Madison Square Gardenilla ja Bostonissa.
Mahdollisuus tienata rahat takaisin -
oli luultavasti parempi idea -
kuin jatkaa taistelua ja tuhlata energiansa -
ja rasittua...
Päätettiin siis kääriä hihat ja ryhtyä töihin.
Long Islandin oma kirjailija, säveltäjä, laulaja ja esiintyjä.
Billy Joel saapuu Yankee Stadiumille.
Miehen suosio kasvaa jokaisen albumin jälkeen.
Hän pysyy tavallisena miehenä -
uskomattomista kyvyistään huolimatta.
Pidätkö lopusta?
Kolmen kappaleen encoresta?
Se on tosi hyvä.
Rock and roll, Billy Joel!
Ihan sama mitä Billy Joel laulaa, haluan vain nähdä hänet.
Hän on uskomaton viihdyttäjä.
Ajoimme Ohiosta asti nähdäksemme kerran, kun Billy Joel soittaa Piano Manin.
Oon Downeaster Alexalla
Purjehdin Block Island Soundin halki
Otin kurssin viinitilalle
Mut tänään suuntaan Nantucketiin
Niin käy monille muusikoille.
Mul on laskuja Ja lapsia jotka tarvii lapsia
Me emme keskity raha-asioihin.
Kyse ei ollut rahasta, vaan muusikkona olemisesta.
Pidän paikallisista
Jouduin myymään taloni
Liian ylpeä lähtemään Raadoin sormet verillä
Jotta voisin omistaa Downeaster Alexan
En ajatellut kuten liikemies.
Halusin olla artisti.
Halusin vain ajatella musiikkia ja luovuutta ja olla sen yläpuolella.
Ja paskat. En ollut sen yläpuolella.
Hyvä kapteeni ei saa nukahtaa
Minun piti suojella kappaleitani. Ne olivat lapsiani.
Ne olivat orpoja, kunnes tunnustin vanhemmuuteni.
Gardiner's Bayn kellosta
Aloin hoitaa manageroinnin itse enkä katsonut taakseni.
Maalla on ihmisiä, jotka turvautuvat minuun
1989 oli suurten muutosten vuosi Billy Joelille.
Hän täytti 40, erotti managerinsa, lisäsi jäseniä bändiinsä -
ja äänitti ensimmäisen albumin kolmeen vuoteen.
Se on Storm Front.
BILLY JOEL ON LIEKEISSÄ POLTTOAINEENA HUONO MANAGERI
RAHATON BILLY JOEL RAATAA PÄÄSTÄKSEEN JALOILLEEN
Lipussa on pyörremyrsky. Punaisen lipun keskellä on musta neliö.
Kun se on esillä, ei saa mennä mihinkään.
Onko se varoitus? -On.
Se tarkoittaa, että jotain tapahtuu. Myrsky on tulossa.
Mä oon levoton
Haluan ulapalle
Punaliput liehuu
Merivartioston mastossa
Paras Billy Joelin levy?
Vaikea kysymys. Se on Storm Front.
Ihmiset sanovat, että se tuli hänen uransa myöhäisessä vaiheessa.
Kuinka moni muu artisti tekee siinä vaiheessa uraansa -
niin helvetin liikuttavan albumin?
Yli 16 vuotta kestäneen muusikon uran jälkeen -
Joel kertoo, että on haastavaa tehdä jokaisesta albumista erilainen.
Tällä kertaa hän pyrki siihen tekemällä töitä uuden tuottajan,
Foreignerin Mick Jonesin kanssa.
Phil Ramonen kanssa ei ollut ongelmia.
Halusin vain tällä kertaa lauluntekijän ja soitinta soittavan henkilön.
Olin tehnyt töitä Phil Ramonen kanssa 80-luvun loppuun asti.
Aloimme kangistua kaavoihin.
Oli tullut aika muuttaa asioita.
Phil loukkaantui, ja tiesin sen. Välimme olivat niin hyvät.
Se oli kuin ero.
Henkilökunnasta tulee kuin perhettä.
Perheestä on vaikea erota.
Ei ole helppoa, kun on tottunut tekemään asiat tietyllä tavalla.
Mä seison
Tässä maailman edessä
Billyn oli silti tehtävä se.
Hänen piti muuttua pysyäkseen ajan tasalla ja kuulostaakseen eriltä.
Halusin vain Halusin vain kertoa
Hävytön
Billy muutti asioita joka albumilla.
Albumien erot ovat huomattavissa.
Harry Truman, Doris Day, punainen Kiina, Johnnie Ray
Etelä-Tyynimeri, Walter Winchell, Joe DiMaggio
Joe McCarthy, Richard Nixon. Studebaker, Televisio
Pohjois-Korea, Etelä-Korea, Marilyn Monroe
We Didn't Start the Fire oli ensimmäinen single -
Storm Front -albumilta.
Se oli valtava hitti.
Rosenbergit, vetypommi, Sugar Ray, Panmunjom
Brando, The King and I ja Sieppari ruispellossa
Eisenhower, rokote, Englannilla on uusi kuningatar
Marciano, Liberace, Santayana hyvästi
Emme sytyttäneet tulipaloa
Se on aina palanut Maailman...
Kirjoittaessani sitä laulua sain idean otsikoista.
Kävin niitä läpi vuosi vuodelta.
Otsikoita tulee.
Josif Stalin, Malenkov, Nasser ja Prokofjev
Rockefeller, Campanella, kommunistinen blokki
Otsikot tuovat kappaleeseen historian tunteen.
Ðiên Biên Phu sortuu Rokkia kellon ympäri
Libanon, Charles de Gaulle, Kalifornian baseball...
Nyt 41-vuotiaana lukion kesken jättänyt retku -
on saanut yllättävän fanikunnan: koululaiset.
Opettajien mukaan Joelin kappale on paras opetusväline sitten Seesamtien.
We Didn't Start the Fire sinkautti Billyn
senastisen uransa huipulle.
Yksi Amerikan suurimmista tähdistä: Billy Joel.
-Billy Joel.
Aloimme harjoitella kiertuetta varten.
Se alkaa joulukuun alussa. Olemme reissussa pitkään.
En tykkää matkustamisesta, vaan soittamisesta.
Kun muusikot nauttivat yhdessä soittamisesta,
sitä muistaa, miksi siihen on ryhtynyt.
Sitä on riemuissaan.
Voit kutsua mua pelleksi tai narriksi
Mut tällä hetkellä Mulla menee tosi hienosti
Kristallinkirkas Terävä kuin veitsi
Elän elämäni parasta aikaa
I Go to Extremes kertoo elämän tapahtumista,
sillä hän oli milloin perheenisä,
milloin tuskainen artisti.
Rakas, en tiedä, miksi menen äärimmäisyyksiin
En tiedä, mitä kaikkea hän joutui kokemaan,
mutta hän näytti kärsivältä.
Mikä muusikko ei tuntisi oloaan turvalliseksi lavalla tai musiikissaan?
Se on ainoa asia, joka ei puukota selkään.
Siellä hän tunsi olevansa turvassa.
Rakas, en tiedä, miksi menen äärimmäisyyksiin
Se on aika maaninen.
Miksi menen äärimmäisyyksiin? Miksi olen aina äärirajoilla?
Aina ei ole mukavaa. Pitäisi venyä joka suuntaan.
Sen tajuttuani ajattelin, että kanssani on varmaan vaikea elää.
Se muistuttaa minua äidistäni, koska hän oli ailahtelevainen.
Hän oli ensin masentunut ja sitten onnellinen.
Se kai kulkee suvussa.
Olimme Storm Frontin kiertueella. Olen nähnyt, kun Billy luhistuu.
Tällä kertaa pahemman kerran.
Hän tuli harjoituksiin joskus niin sekaisin -
tapahtumien ja tuskan lievittämisen takia,
että hän käski tehdä jotain rummuilla -
ja kysyi seuraavana päivänä, miksi minä teen niin.
Bändi katsoi häntä ja sanoi, että käskit niin eilen.
Hän kysyi: “Käskinkö?” Hän ei muistanut.
Siihen aikaan Billy horjui.
Hänen elämässään oli liikaa selvitettävää.
Yhtenä yönä heräsin ja ihmettelin, missä Billy on.
Aloin soitella eri baareihin ja löysin hänet.
Hän oli baarissa. Pyysin olla sanomatta mitään.
Halusin vain varmistaa, että hän on jossain.
Sellaisia tapauksia alkoi tulla silloin tällöin.
Se oli kiusallista.
Hän ei halunnut puhua siitä.
Hän halusi vain työntää asiat syvemmälle pois mielestään.
Monilla artisteilla on riippuvuusongelmia.
Heidän pitää purkaa tunteitaan.
Sen lisäksi on viihdealan loputtomat paineet.
Lavalla esiintymisen paineet. Kaikkia pitää miellyttää yhtä aikaa.
Paineet huolehtia avioliitosta äitini kanssa tai lähteä kiertueelle.
Hän taisi tuntea kantavansa maailmaa harteillaan.
Siksi hän alkoi juoda.
Mitä työstät tällä hetkellä?
Sävellän ja äänitän uutta albumia täällä -
Long Islandin itäosassa.
Minulla on pieni studio.
China, todella karkea miksaus.
Hän halusi tehdä tämän -
Shelter Islandilla,
sillä hän tunsi olonsa hyväksi Long Islandin itäosassa.
Minä kokoan äänitteitä. Tämän työnimi on Shelter Island Sessions.
Hän halusi pitää ja kasvattaa sen siellä, missä se syntyi.
Billy aikoi tuottaa sen itse.
Billy siis sävelsi musiikin, kirjoitti sanat ja pyöritti studiota.
Hän ei voinut tehdä kaikkea. Vastuuta oli liikaa.
Hän halusi hankkia tuottajan ja soitti Danny Kortchmarille.
Veimme aluksi nauhat eri studiolle -
kuunnellaksemme, mitä niissä oli.
Hän kysyi mielipidettäni. Sanoin pitäväni kolmesta asiasta.
“Pidän lauluntekijästä. Hän on loistava.
“Pidän kosketinsoittajasta ja laulajasta.
“Muut ovat surkeita.”
Mielestäni he olivat niin itsetyytyväisiä,
että he näyttivät teeskentelevän.
Pyysin tuoda omat muusikkoni.
Hän voisi palata entiseen, jos siitä ei tulisi mitään,
vahingoittamatta ketään.
En halua kieltäytyä uudesta ideasta,
koska olen tottunut johonkin tiettyyn.
Pidin kuulemastani.
Mutta pimeydessä
Näen, että valosi on syttynyt
Kuulin, että Billy on studiossa toisen bändin kanssa.
Päätin soittaa hänelle. Hän kysyi, mitä haluan.
Kysyin, mitä tapahtuu. Hän kysyi, miten niin.
“Sinä soitit minulle. Mitä?” Sanoin, että tiedän.
Hän sanoi: “Lib, minun on pakko kokeilla tätä. Kokeilen yhden kappaleen.”
Yhdestä tuli kaksi, sitten kolme ja koko albumi.
Oli aika kääntää sivua.
Billy teki sen vaikeimman kautta.
Liberty oli rumpalini pitkään. Se ei vain toiminut. Tempossa oli eroja.
Yksityiselämässä oli eroja.
Se oli kuin katkera avioero.
Siitä syntyi jännitteitä. Oli paljon kitkaa ja kaunaa.
Olin suuttunut sen takia.
Lähetin hänelle faksin:
“Ymmärrän, että sinun pitää tehdä se. Nimesi on kannessa.
“Soita minulle, jos tarvitset apuani.
“Jos Danny Kortchmar tarvitsee apuani, käske hänen haistaa huilu.”
Billy kiinnitti faksin studion seinään.
Monet ovat minulle vihaisia, koska heidän mielestään kohtelin Libertyä huonosti.
En keksi tekosyitä. Se tapahtui, koska se ei toiminut.
Lib oli katkera asiasta,
mutta me sovimme ja olemme taas ystäviä.
B, D ja fis oikealla kädellä.
B, D, E.
Sitten A ja cis.
Tiesin, että hän on hyvä,
mutta vasta studiossa näin, kuinka kova jätkä hän on.
Hän sovitti eurooppalaista musiikkia popiin. Kukaan muu ei tehnyt sitä.
Kaikkien muiden tausta on kansanmusiikissa, bluesissa -
tai pop-musiikissa.
Hän käytti osia, joita ei käytetty paljon.
G, D, fis oikealla.
Näin lainauksen Neil Diamondilta, joka on loistava lauluntekijä.
Hän puhui siitä, kuinka hän on alkanut viihtyä säveltämisen parissa.
Hän antoi itselleen anteeksi sen, ettei ole Beethoven.
Luettuani sen tajusin, että se on ongelmani.
En ole antanut itselleni anteeksi sitä, etten ole Beethoven.
Ruoskin itseäni, koska mielestäni -
Beethoven on kaikkien aikojen paras säveltäjä.
Oma tarinani muusikkona -
alkoi klassisen musiikin kuuntelemisesta,
sillä isä oli klassisen koulutuksen saanut pianisti -
ja äiti kuunteli sellaisia radiokanavia.
Monet lapset alkoivat kuunnella radiosta ensin pop-musiikkia.
Minä kuuntelin Mozartia, Bachia ja Beethovenia.
Se oli lumoavaa.
Sisällytin klassisen koulutuksen lauluntekoon.
Kyse oli siitä, voiko teosta soittaa sellaisenaan ilman sanoituksia.
Esimerkiksi Uptown Girl olisi voinut olla Mozartin kappale.
Se on innoittanut monia laulujani.
This Night on suora nosto Beethovenista. Se on Pathétiquesta.
Se oli Beethovenia melodisimmillaan.
Minä käytin Pathétiqueta This Nightin kertosäkeeseen.
Hän sai krediitin. Albumin takana lukee: “L.v. Beethoven”.
Jotkut sanoivat, että varastin Beethovenilta. En varastanut.
En maksanut hänelle, mutta en varastanut.
Meillä on pitkä menneisyys.
Soitin viulua Downeaster Alexassa.
Huomasin, että hän rakastaa klassista musiikkia.
Hän osaa soittaa pianoa ja tehdä orkestrointisovituksen.
Ihailen hänen harmonisia progressioitaan.
Allentown on täynnä pieniä harmonisia modulaatioita.
Olen haltioissani siitä, miten hän manöveroi harmoniat.
Sama juttu klassisessa musiikissa.
Me kaikki seisomme jättiläisten harteilla.
Musiikki ei tule tyhjästä. Se on työn ja opiskelun tulos.
Aiemmat teokset innoittavat. Niitä kuunnellaan, ne omaksutaan -
ja toteutetaan, mutta siihen lisätään oma signeeraus.
Siten musiikki kestää.
En osaa soittaa sitä.
Tämä on vasemman käden arpeggio.
Kukaan ei kasva koeputkessa.
Kaikki saavat vaikutteita.
Varastan luultavasti tietämättäni koko ajan.
Hänellä on harmonisia juttuja päässään.
Hän seuraa vaistojaan, kun hän istuu pianon äärellä.
Hänen vaistonsa liittyvät pitkälti klassiseen musiikkiin -
sekä bluesiin ja rockiin, joita hän rakastaa.
Se albumi on kuin matka. Yksi kappale synnytti toisen.
Siinä on laulusarja. Se johtui pitkälti kirjoitustyylistäni.
Minä olen unitilassa, lähes transsissa.
Se virtaa kuin joki.
Ai niin, ajattelin myös, kun pysähdymme...
Miten nostetaan...
River of Dream -kappale tuli uneeni.
Heräsin, kun kuulin sen rytmin,
kuulin kutsun ja vastauksen, sen gospelpuolen.
En ole gospelmuusikko,
mutta se oli aivan erilaista.
En aikonut säveltää sitä. Hylkäsin sen heti.
Kutsu ja vastaus, kuten kirkossa.
Menin suihkuun ja lauloin saippuoidessani...
en saanut sitä pois päästäni.
Siitä tuli osa minua. Se ei jättänyt minua.
Minun piti kirjoittaa se, halusin tai en.
Kun jokin asia on niin voimakas ja elävä,
sitä kannattaa seurata. Se pitää kirjoittaa.
Keskellä yötä
Kävelen unissani
Kävelen törmälle
Syvän joen
Etsin kai jotain
Jotain pyhää, jonka menetin
Mut joki on leveä
Sitä on vaikea ylittää
Keskellä yötä
Kävelen unissani
Koin katarsiksen. Minun piti löytää uudelleen usko ihmisiin.
Minun piti löytää uudelleen usko itseeni.
Tarvitsin vapahduksen.
Vaikka tiedän, et joki on leveä
Kävelen sinne joka ilta Seison rannalla
Yritän ylittää joen
Jotta viimeinkin löytäisin etsimäni
Keskellä yötä
Kävelen unissani
Läpi pelon laakson
Syvälle joelle
Olen etsinyt jotain
Ottanut esiin sieluni
Jotain, mitä en koskaan menettäisi Jotain, mitä joku varasti
Albumin loppuun mennessä -
tajusin, että laulumuodon ympyrä oli sulkeutunut.
Olin kyllästynyt kirjoittamaan sanoituksia.
En aikonut jättää musiikkia tai lakata säveltämästä.
Mutta olen sanonut sanottavani. Olen lauluni kirjoittanut.
Istun Avalonissa
Katson rankkasadetta
Olin kyllästynyt rytmin tyranniaan.
Kaikki ovat taas kotona
Kysyin, miksi hän lakkasi kirjoittamasta pop-lauluja.
Hän sanoi, että se on kamalin -
ja piinaavin asia, jonka hän on kokenut. Hän on perfektionisti -
ja se pilaa hänen elämänsä.
Nämä ovat viimeiset sanani
Kirjoittaminen on pakollista. Se on kuin nälkä.
Jos sitä ei ole, ei kirjoita.
Uusia sanoja tulee jonain päivänä
Kun hän oli kirjoittanut Famous Last Wordsin,
hän ei enää halunnut kilpailla itsensä kanssa.
Hän ei halunnut, että häntä vertailtiin Just The Way You Areen,
Strangeriin tai muuhun.
Jossain vaiheessa on oltava filosofinen ja päätettävä,
että nyt on aika olla hiljainen ja tyyni. Minä arvostan sitä.
Nämä ovat viimeiset sanani
Se oli asioiden luonnollinen kulku.
Suljin kirjan.
Kiitos.
Kun Billy lopetti säveltämisen, hän kertoi,
kuinka hänen laulujaan alettiin tulkita liikaa, kun hänestä oli tullut kuuluisa,
ja että kaikki asiat nähtiin ja kuultiin hänen julkisuutensa,
yksityiselämänsä ja avioliittojensa kautta.
Jokin napsahti. Jokin meni rikki.
Se voi osittain johtua pelostakin.
Hän ei halunnut tehdä mitättömämpiä teoksia vanhetessaan.
Billy halusi tiettyä tunnustusta, jota hän ei ollut saanut.
Vakavaa, kaunokirjallista, runollista.
Kritiikki Billyä kohtaan parani vuosien myötä,
mutta en usko, että se riitti hänelle.
Siinä on jotain surullista.
Hän oli kuin luovuuden kaivo, joka kuivui.
Hän on yhä toimiva artisti,
joka esiintyy yhtä eloisasti kuin aiemmin,
mutta on lopettanut säveltämisen. Se on arvoitus.
Keskellä yötä
Kävelen unissani
Läpi totuuden aavikon
Syvälle joelle
Me kaikki päädymme mereen
Me kaikki aloitamme puroista
Kun olin kirjoittanut River of Dreamsin, minun täytyi lopettaa säveltäminen.
Se oli hitti. Miksi lie.
STING JA BILLY JOEL GRAMMY-EHDOKKAINA
Hän tienasi rahansa takaisin ja palasi suurempana ja parempana,
ehkä vastoinkäymisten ansiosta.
“Tyrmäsit minut, haista paska. Minä kostan.”
Edellisestä kiertueesta on kolme vuotta.
Listaykkösalbumi helpottaa lavalle nousemisesta.
Yleisö huutaa lisää illan päättyessä.
Billy pakenee takaovesta kohti seuraavaa esitystä.
Se on Bostonissa. Sitten Philadelphia ja New York.
River of Dreams -kiertue kestää kaksi vuotta.
Mietimme, miten Christie ja tyttäresi Alexa -
pärjäävät, kun olet poissa niin kauan. Lähtevätkö he mukaan?
He tulevat silloin tällöin.
Alexa on nyt kakkosluokkalainen. Hänen on vaikeampi tulla mukaan.
Sen vuoksi tämä on viimeinen pitkä kiertueeni.
En halua jatkaa Willy Lomanin elämää.
Haluan nähdä lapseni varttuvan. En halua olla isi-setä.
Suhteemme muuttui hauskasta -
ja toistemme seurasta nauttimisesta siihen,
että hänen työnsä kulutti hänet loppuun.
Jos menin mukaan kiertueelle, en nähnyt häntä,
koska konsertin jälkeinen rentoutuminen kesti yömyöhään.
Mietin, miksi edes olen siellä.
En enää tiennyt, mitä tehdä. En halunnut olla yksinäinen,
kaksin Alexan kanssa isossa talossa, jonka piti olla täynnä elämää,
rakkautta, musiikkia, naurua ja kaikkea sellaista.
Meillä alkoi mennä huonommin.
Olin suhteessa ihmisen kanssa, josta välitin syvästi,
mutta en voinut olla kotona.
En voinut olla perheeni kanssa. Se oli minulle surullista aikaa.
Hyvää yötä, enkelini On aika silmät ummistaa
Säästä kysymykset toiselle päivälle
Alexa taisi tietää, että hänen vanhempansa eroavat.
Se on lapselle traumaattinen asia.
Hänen piti tietää, että olen aina hänen tukenaan.
Lupasin, etten jätä sua koskaan
Lullabye (Goodnight, My Angel). En voi puhua siitä liikuttumatta.
Minne menetkään, mihin tahansa...
Hän kirjoitti sen laulun sanoakseen, että kävi miten kävi,
hän ei jätä minua koskaan.
Hyvää yötä, enkelini On aika nukahtaa
Mulla on vielä paljon sanottavaa
Muistan vain, että se oli henkisesti myrskyisää aikaa.
...kun purjehdimme smaragdilla...
Tuskin on salaisuus, että hän joi aivan liikaa,
eikä muistanut, mitä teki humalassa,
joten hän ei tiennyt, kuinka hän saattoi satuttaa muita.
Vesi on synkkää ja syvää Tässä ikivanhassa sydämessä
Esitin nukkuvaa, kun hän tuli kotiin, koska en halunnut nähdä häntä sellaisena.
Yhtenä yönä me riitelimme.
Sanoin, etten kestä sitä enää.
Päätin muuttaa Alexan kanssa New Yorkiin.
Hän sanoi: “Hyvä on, lähde.”
Tajusin, ettei rakkaus ole kestävää.
Se voi tuntua siltä.
Mutta asiat kuluttavat sitä.
Lopulta se kuroutuu umpeen.
Se on vaikeaa.
Olin aivan tolaltani.
Jonain päivänä lapsesi voi itkeä
Jos laulat tämän tuutulaulun
Sitten sydämesi aina...
Minä yritin. Halusin, että se toimii. Tiesin, miten onnekas olin,
kun oli musiikkia ja kaikkea, mutta...
se ei vain toiminut.
Jonain päivänä olemme poissa
Mut tuutulaulut jatkuvat
Ne eivät häviä koskaan
Siten sinä ja minä olemme olemassa
JOEL-BRINKLEYN ERO EROSSA KIITOSPÄIVÄSTÄ ASTI
Joka sydämessä on huone
Kestävä turvapaikka
Joka parantaa haavat
Menneistä rakkauksista
Kunnes ilmestyy uusi
Tiirikka, jolla laulujeni merkitys voisi aueta,
olisi luultavasti ihmissuhteeni.
Kaikki sanoitukseni saavat vaikutteita muista.
Tunnen yhä, että sanoin liikaa
Rakkaus ei aina ole pilvilinnoja ja hurmiota. Siinä on paljon tuskaa.
Aina kun olen pidellyt ruusua
Olen tuntenut vain sen piikit
Ja niin se menee Ja niin se menee
Ja niin menet pian kai sinäkin
On vaikea kirjoittaa jotain niin yksinkertaista ja syvällistä.
Se tapahtuu kerran elämässä.
Se olisi pahin virheeni
Siinä on eripuraa.
Lähes jokaisella soinnulla on särkynyt sävel.
Sävel, joka vaatii ratkaisua.
Pidätetty sävel, joka luo jännitettä.
Jos valinta olisi mun
Se on kuin romanssin loppu.
Ei ratkaisua,
mikä on kamala ajatus.
Saat rikkoa tän sydämen
Siksi sävelsin sen.
Riitasointuisia säveliä.
Ja niin se menee Ja niin se menee
Sä oot ainoa, joka tietää
Hän on palannut. Ainoa oikea pianomies, Billy Joel,
on aloittanut itärannikon kiertueensa. Ensireaktio -
artistin uudelle kiertueelle on, että hän mainostaa uutta albumia.
Olemme ensi kertaa kiertueella ilman uutta albumia.
Tämä on uutta meillekin.
Vuoden loppuun mennessä -
hän esiintyy Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa lähes 100 konsertissa.
Taival on uuvuttava, mutta hän rakastaa kahta lavalla vietettyä tuntia.
Tule esiin, Virginia, älä odotuta
Te katoliset tytöt aloitatte liian myöhään
Mut ennen pitkää Kohtalo päättää
Saatan olla se oikea
Esittäessäni musiikkia kaiken on jäätävä lavalle.
En voi pidätellä itseäni.
Siinä on hurmion tunnetta.
Tarvitsin sitä siinä vaiheessa elämääni.
Vain hyvät kuolevat nuorina
Niin mä sanoin
Vain hyvät kuolevat nuorina
Silloin aloitin Eltonin kiertueet.
Tänään pianomies ja rakettimies tapasivat lavalla.
Niin alkoi kiertue, jota kutsuttiin vuosisadan kiertueeksi.
Perjantaina kuokin juhliisi
Lauantaina pyysin anteeksi
Sunnuntaina heitit mut pihalle
Olin tietoinen käsityksestä, että välillämme oli kilpailua.
Minua verrattiin aina Eltoniin, koska hän nousi suosioon ensin.
En pitänyt siitä silloin,
mutta pääsin sen yli.
Saatat olla oikeassa
Saatan olla hullu
Heidän välillään oli tervettä kilpailua.
He ovat erilaisia pianonsoittajia,
joten he täydensivät toisiaan loistavasti.
Älä yritä pelastaa mua
Kiertueemme Eltonin kanssa oli kuin leiri. Se oli hauskaa.
Heidän toverillisuuttaan oli hauska seurata.
Montako asua backstagella?
Heitin monta pois, joten minulla on noin 20 asua.
20. -Lisää on tulossa.
Montako sinulla on? -Tämä.
Me nautimme siitä, ja yleisö piti siitä.
Yleisö kasvoi kasvamistaan,
50 000:sta 80 000:een.
Sitä jatkui 16 vuotta.
Saatat olla oikeassa
Sanoin yksi, kaksi, yksi, kaksi, kolme, neljä
Olemme lukeneet paljon siitä, että pop saattaa olla sinulle historiaa,
ja keskityt nyt täysipäiväisesti klassiseen musiikkiin.
Onko siinä perää? -On.
En väitä olevani tarpeeksi hyvä klassisen musiikin säveltäjä. Aloitin.
Olen säveltänyt Billy Joelille vuosikaudet. Alan kyllästyä häneen.
Aloittaessani säveltämisen klassinen musiikki oli kuin naapurintyttö.
Sitten rockin viettelijätär vei minut mukanaan -
mustissa verkkosukkahousuissa, ripsiväri levinneenä ja tupakka huulilla.
Se oli kiihkeä suhde, joka kesti 25 vuotta.
Sitten törmäsin taas naapurintyttöön.
Ensimmäinen kappale, jonka sain kokonaan valmiiksi,
oli Soliloquy on a Separation,
joka kertoo tyttäreni vierailuista avioeron jälkeen.
En osannut ilmaista tunteitani helposti sanoituksien avulla.
Näin lapseni tulevan ja lähtevän.
Tekee kipeää haluta olla isä voimatta olla sitä.
Kirjoitin nämä soinnut: Me jätämme hyvästit.
Katson, kun lähdet
Sitten käännyn hitaasti
Tähän hiljaiseen taloon
Mietin, miksi minun pitää sanoa se.
Musiikki sanoo sen.
Siinä vaiheessa elämää olin valmis ilmaisemaan itseäni vain musiikin avulla.
Sävellettyäni näitä kappaleita tajusin, ettei minun kuulu soittaa niitä.
Voin soittaa siitä osia -
ja säveltää riittävän hyvin, jotta joku voi kirjoittaa nuotit.
En voi kuitenkaan soittaa bravuuria siten, kuin se pitäisi.
Hyung-kin erikoisalaa ovat Rahmaninov, Chopin ja Tšaikovski.
Haluan, että hän soittaa teokseni.
Haluatko ensimmäisen olevan häivähdys, vai haluatko...
Se voi olla voimakkaampi. -Eikö niin?
Se on jo läsnä.
Niin.
Hän menetti kyvyn -
lukea musiikkia ja kirjoittaa nuotteja.
Hän tekee kaiken korvamääräisesti, mikä on ällistyttävää.
Se on uskomatonta.
Monet hänen faninsa eivät ymmärrä sitä.
“Hän on pianomies, loistava pianisti. Mihin hän sinua tarvitsee?”
Hän on loistava pianisti.
Se on kuin pyytäisi balettitanssijaa tanssimaan breakdancea -
tai toisinpäin. Molemmat ovat alansa taitureita,
mutta yksi ei välttämättä pysty toiseen.
Sitten pitää tulla... Sitten F avaa sen.
Hän kuulee tietyllä tavalla.
Klassinen musiikki on lähellä hänen sydäntään. Sen huomaa.
Työstimme kymmentä pianokappaletta,
joista kehittyi albumi Fantasies and Delusions.
Nimesin sen niin,
koska olen harhaluuloinen, kun luulen voivani säveltää klassista musiikkia.
Olen rock-pianisti.
Se on fantasiaa ja harhaluuloa. Sanon sen suoraan.
Albumilla on hienoja hetkiä. Tämä on Innamoratosta.
Siinä on luontaista lyriikkaa:
Sinua sydämeni kaipaa.
Toistan sitä.
Se on pakkomielle.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Albumi erottuu joukosta monin tavoin.
Se oli klassisen musiikin listan ykkösenä 18 viikkoa.
Se on yksi sen ajan menestyneimmistä klassisen musiikin albumeista.
Tiesin, että klassisen musiikin kriitikot raatelisivat minut,
mutta yritin ilmaista rakkauteni, eli romanttisen pianomusiikin.
Tavallaan -
se albumi on kunnianosoitus meidän isällemme.
En tiedä, näkeekö Bill sitä niin. Se voi olla alitajuntaista.
Hän eli yhä, kun tein Fantasies and Delusionsia.
En kuullut, mitä hän ajatteli pianokappaleistani.
Isällä on paljon ongelmia hylkäämisen kanssa.
Hänen isänsä lähti, kun hän oli seitsemän.
Hän ei päässyt sen yli.
Sillä oli suuri vaikutus hänen elämäänsä,
kun hän etsi isänsä, mutta hänen täytyi tehdä se.
Hänen sydämensä särkyi hieman, kun isä ei tullut etsimään häntä.
Hänen piti mennä Wieniin.
Hän etsi aina syvempää yhteyttä.
Hän taisi löytää sen paremmin veljensä Alexin kautta,
joka on kapellimestari.
Hänelle oli tärkeää -
saada vihdoin yhteys -
siihen puoleen suvustaan.
Harmi, ettei isästä tullut muusikkoa.
Hän olisi voinut olla onnellinen pienen oopperatalon työssä.
Olen samaa mieltä.
Hän soitti minulle oopperat pianolla, ennen kuin menimme katsomaan niitä.
Hän rakasti musiikkia.
Hän todella rakasti sitä, mutta vihasi omaa soittotaitoaan.
Meillä oli piano takahuoneessa. Hän soitti Chopinia tai Beethovenia -
ja tuli huoneesta synkeänä ja vihaisena.
“Olen surkea.”
Minusta se kuulosti hienolta.
Ajattelin, että olisin iloinen, jos osaisin soittaa noin.
Hän ei ollut tyytyväinen siihen, mitä hän soitti.
Lapsena sanoin itselleni,
etten halua olla sellainen. En halua sellaista suhdetta musiikkiin.
En pyrkinyt konserttipianistiksi.
Lähdin eri suuntaan, jossa halusin luoda omaa musiikkiani.
Hän oli sinusta todella ylpeä.
Isä oli uskomattoman ylpeä Billistä ja hänen saavutuksistaan.
Tietääkö Bill, että hänen isänsä oli ylpeä hänestä?
En usko.
Olen kertonut sen, mutta hän ei usko sitä.
Isä oli puuttuva yhteys monessa asiassa.
Järkytyin, kun hän menehtyi.
Hän oli poissa, enkä saisi tutustua häneen.
En ollut vihainen hänelle. Koin vain menetyksen.
Uskon, että hän halusi sanoa rakastavansa minua,
mutta en kuullut sitä.
Kun Howard teki kuolemaa, seisoimme hänen sänkynsä vierellä.
Muistan,
että Billy ja Howard katsoivat toisiaan.
Molempien kasvoilla oli tyhjä ilme.
Ei minkäänlaisia tunteita.
Se teki valtavan tyhjiön hänen elämäänsä ja aukon hänen sydämeensä.
Äiti sanoi aina:
“Armeliaisuus ei ole väkinäistä.”
En ymmärtänyt sitä lapsena, mutta varttuessani kyllä.
Annoin hänelle anteeksi kauan sitten.
Itsensä parantaminen vaatii anteeksiantamisen.
Fantasies and Delusionsin jälkeen tunsin tehneeni työni.
En vain klassisen, vaan populaarimusiikin suhteen.
Olin esiintynyt -
ja ollut rocktähti pitkään.
Mietin, mitä muuta minä voin tehdä.
Tunsin, että minulta puuttuu jotain.
Daily News kirjoittaa,
että laulaja kihlautui tyttöystävänsä Katie Leen kanssa.
Pitkäaikaisissa suhteissa -
olin arka sitoutumaan. Tämä oli kuitenkin uutta.
Säännöt lensivät romukoppaan.
Rakastuminen on lankeamista.
Se ei ole lentämistä, vaan putoamista.
Alettuamme seurustella Bill halusi pitää taukoa kiertueesta.
Uskoin häntä ja ajattelin, että sitä hän haluaa.
Hän sanoi kyllästyneensä olemaan Billy Joel -
ja soittamaan samoja kappaleita.
Luulen, että tyytymättömyys hänen rakastamaansa asiaa kohtaan oli vaikeaa.
Kun ei ole mitään uutta tarjottavaa, ei ole mitään, minkä taakse piiloutua.
Se teki hänet alttiiksi maailmalle -
ja hänen vaikeuksistaan akuutimpia.
Hän joi silloin paljon.
Vuosien saatossa hän koki useita valtavia vastoinkäymisiä.
Hänellä oli julkisia sotkuja. Siten voi saada kansan vastaansa.
Billy Joel on ollut auto-onnettomuudessa Long Islandilla tänä aamuna.
Laulaja toipuu isosta säikähdyksestä.
Kuuluisuus tuo mukanaan paljon juoruja. Huhuja.
En pitänyt iltapäivälehdistä.
Hän eli yhdessä maailman suurimmista mediakeskuksista,
mikä oli hänelle vaikeaa, sillä häntä tarkkailtiin paljon.
Ihmisten virheillä taotaan mielellään rahaa.
Billy Joel on taas vauhdissa, mutta ei haluamallaan tavalla.
Laulaja kolaroi autonsa taloon. Kolari on kolmas kahdessa vuodessa.
Kysymys kuuluu, Eric,
onko joku kaatanut vettä vahvempaa Billy Joelin mukiin?
Huhutaan esimerkiksi, että minulla on useita rattijuopumuksia.
Sellaista ei ole tapahtunut, mutta ihmiset jankuttavat siitä.
“Hänellä on monta rattijuopumusta.” Ei ole yhtäkään, joten haista paska.
Hänellä oli joutilas ajanjakso. Hän ei säveltänyt eikä ollut julkisuudessa.
Hänestä tuli pilkan kohde.
Voisin ajaa näillä teillä silmät kiinni.
Hän oli vitsien kohde.
Häntä kohdeltiin epävakavana henkilönä.
Se liippasi läheltä. Melkein tuli sydänkohtaus.
Lehdistö voi olla julma,
joten ei ole helppoa saada niin paljon huomiota.
Minun on vaikea puhua siitä ajasta.
Mielestäni hänen piti luoda jotain,
tehdä musiikkia, esiintyä -
ja torjua ahdistus, joka johtui taiteellisen ilmaisukeinon puutteesta.
Hän kärsi riippuvuudesta.
Sitä oli vaikea käsitellä, koska minulla ei ollut siitä kokemusta.
Hän meni Betty Fordin vieroitushoitoon.
Hän teki minulle uhkavaatimuksen.
Joko teen jotain juomiselle,
tai suhteesta ei tule mitään.
BILLY ON VIEROITTUNEESSA MIELENTILASSA
Kun hän palasi kotiin Betty Fordista,
suhteemme oli hauras.
Mietin aina sitä aikaa,
koska silloin Billy oli raitis. Tunsin,
että hän löysi itsestään eri puolen.
Ihminen muuttuu, kun hän löytää itsestään uuden puolen.
Hän oli kokenut kaiken. Hänellä oli valtavasti elämänkokemusta.
Minä olin nuori, enkä ollut kokenut mitään.
Halusin aina mennä ulos.
Billy halusi olla kotona.
Siinä vaiheessa suhteemme ei voinut hyvin.
Katie Lee näyttää meille,
miten grillata kotona...
Hän alkoi keskittyä uraansa.
Hän halusi olla kaupungissa ja sosialisoida.
Väitettiin, että hänellä oli suhde. Se on paskapuhetta.
Me vain ajauduimme erilleen.
Minä halusin tehdä kaiken yhdessä.
Siinä ikäeromme tuli kuvaan.
Hän taisi myös olla närkästynyt siitä,
että olin pakottanut hänet vieroitushoitoon.
Vieroitukseen ei mennä jonkun toisen, vaan itsensä vuoksi.
Sitä pitää haluta.
Minä en halunnut.
Se rasitti suhdettamme, ja siitä oli vaikea toipua.
Emme halunneet, ettei se toimi,
mutta oli ilmeistä, ettei se toiminut.
Yhtenä iltana söimme illallista -
ja sanoin Billille, että olen onneton. Hän kysyi, haluanko avioeron.
Sanoin kyllä. Hän sanoi “selvä”, ja se oli siinä.
Koin jälleen avioeron.
Kolme kertaa. Kolminkertainen luuseri.
Taas pelkäsin yksinoloa ja kuolevani yksin.
Vierelläni ei ollut ketään,
kenen kanssa vanheta.
BILLY JOELIN 5-VUOTINEN AVIOLIITTO PÄÄTTYY
Aloin taas juoda lievittääkseni tuskaa.
Se oli menetettyä aikaa.
Olimme illallisella. Billy oli aivan murtunut.
Hän kyynelehti ja sanoi:
“Minulla on puoli miljardia, mutta ei ketään, ketä rakastaa.”
Tekee kipeää -
katsoa, kun joku vajoaa kuiluun.
Samaan aikaan tein taas töitä Eltonin kanssa.
Billy Joelin ja Elton Johnin konsertti peruttiin.
Joel ja John peruivat Detroitin konserttinsa.
Hän perui torstain konsertin. -Kaikki olivat huolissaan Billy Joelista.
Muistan, että Elton John syytti Billy Joelia liiasta juomisesta.
Billy Joel ei pitänyt siitä,
kun hän luki jutun.
Billy ei halunnut kuulla sitä, etenkään julkisesti.
Se johti kysymyksiin siitä,
mihin hänen uransa on menossa.
Hän ei halunnut ongelmiaan julkisuuteen. Se ärsytti häntä.
Elton kommentoi, että hänen mielestään minun piti mennä vieroitushoitoon.
Hän sanoi, että olen juoppo. Se satutti minua. Mietin,
eikö hän tunne minua.
Välimme olivat jonkin aikaa huonot.
Sinä aikana tapahtui monta asiaa.
Tuntui kuin minut olisi mukiloitu.
Se oli pohjanoteeraus.
Olin pettynyt siihen, mitä ajattelin sen kaiken tarkoittavan.
Ihan kuin minua olisi osoittanut kylttejä, joissa luki: “Riittää!”
Kirjoitin bändille kirjeen: “En halua tehdä tätä enää.
“Minä lopetan.”
Rakkaat ystävät, kiertueeni päättymisestä on kulunut pian vuosi...
Haluan jättää julkisuuden.
Olen päättänyt lopettaa urani esiintyjänä...
Hän yritti pelastaa oman henkensä.
On vaikea hallita itseään, kun tekee niin kovasti töitä.
Selviytyäkseen se on jätettävä taakse.
Minun on aika jättää pelikenttä.
Hän puhui vuosikausia loman pitämisestä, mutta nämä olivat hyvästit.
Hänestä tuli vaitelias. En puhunut hänelle paljon sinä aikana.
Olin huolissani hänestä,
koska uskoin, että ilman luovaa ilmaisua -
Billyllä ei olisi syytä elää.
Ajattelin, että...
Ajattelin, että se oli... että kello tikitti.
Alussa
Oli kylmyys ja yö
18-vuotiaana hankin ensimmäisen veneeni.
Se oli noin 5,5-metrinen.
Sitä oli todella rankka soutaa, ja vettä tuli sisään.
Se oli kuitenkin minun.
Vesillä ololla on monta merkitystä.
Se on osittain vapautta.
Maan kamara on takana ja olen omillani.
Minä ohjaan.
Hallitsen sitä, minne menen.
Liian monta kuningaskuntaa
Liian monta lippua...
Sitä pitää hallita koko ajan. Siinä on jotain riemastuttavaa.
Niin monta parannettavaa haavaa
Aika on säälimätön
Minä hallitsen tätä. Olen laivani kapteeni -
luonnonvoimia vastaan.
Se on vahva ja voimakas tunne.
Siitä on aikaa
Ja nyt oon sun kanssas
Kahden tuhannen vuoden jälkeen
Se muistuttaa musiikkia. Se parantaa.
Olen tehnyt paljon virheitä.
Ne ovat kasvattaneet ja opettaneet minua.
Kaiken kokemani jälkeenkin...
uskon yhä rakkauteen ja ihmissuhteisiin.
Se on aina iso tekijä elämässäni. Olen varmaan romantikko.
Kun tapaa kiehtovan ihmisen,
se uudistaa ja piristää.
Kun tapasin Alexisin, menimme minun kotiini -
ja halusin soittaa hänelle pianoa. Se on minulle kommunikointitapa.
Elokuvassa Kesäleski on kohtaus,
jossa Ton Ewell haluaa tehdä vaikutuksen Marilyn Monroeen.
Hän soittaa Rahmaninovia.
Sinä tulet. Olen iloinen.
Hänellä on plastroni ja hän tupruttaa savuketta.
Älä lopeta. Älä lopeta koskaan.
Soitin, eikä hän ollut lainkaan vaikuttunut.
Hän ei välittänyt soitostani yhtään. Ajattelin, ettei tästä tule mitään.
Hän ei ollut vaikuttunut Billy Joelista.
Se teki vaikutuksen minuun, sillä ajattelin,
että ehkä hän on täällä siksi, että hän pitää minusta, ei Billy Joelista.
Pidimme yhteyttä ensitapaamisemme jälkeen.
Puhuimme puhelimessa, kirjoitimme sähköpostia -
ja tutustuimme toisiimme hyvin.
Tunsin oloni mukavaksi hänen kanssaan.
En tiedä, olinko avoin uudelle suhteelle. Ajattelin, ettei se olisi mahdollista.
Miten pystyisin siihen taas?
En kestäisi sitä enää.
Yhtäkkiä jotain kuitenkin tapahtui. Jokin loksahti ja olin sille avoin.
Alex teki yhä töitä, kun me menimme yhteen.
Hän oli osastopäällikkö finanssiyhtiössä -
ja menestynyt.
En ajatellut enää töitä, joten olin paljon kotona.
Minä laitoin ruokaa ja tarjoilin sen, kun hän tuli kotiin.
Hän tekee loistavaa lohiteriyakia.
Hän marinoi sitä päivän ja tarjoili sen vihannesten kera.
Kotona minua odottivat lohi, vihannekset ja viinilasillinen. Ihanaa.
En ajatellut saavani enää lapsia. Pidin itseäni liian vanhana.
Oletpa iso tyttö.
Nämä pienet lapset tuottavat minulle paljon iloa tässä vaiheessa elämää.
Ehdin olla heidän kanssaan.
Minun ei tarvitse äänittää tai säveltää. Voin vain olla lasteni kanssa.
Sano: “Olet rakas, isi.” -Olet rakas, isi.
Bill sanoo usein:
“Aion olla paras mahdollinen isä, koska minulla ei ollut isää.”
Vuosien opettelun ja henkisen kasvun jälkeen -
hän on loistava versio itsestään lapsilleni. He ovat onnekkaita.
Haluan antaa heille kaiken, mitä he minulta tarvitsevat.
Minä ponnistelin -
ja otin isyyden todella vakavasti. Mietin, mistä itse jäin paitsi,
jotta he eivät jää.
En tiennyt, tuleeko heistä musikaalisia, mutta sen täytyy olla perinnöllistä.
Vanhemmillani oli uskomattomat musikaaliset lahjat.
Kuin myös veljelläni.
Samoin tyttärelläni Alexalla.
Dellalla myös.
Hän saattaa soittaa sävelmiä pianolla -
osaamatta edes soittaa pianoa.
Näen sen myös nuorimmassa tyttäressäni Remyssä.
Hän soittaa säveliä. Hän laulaa.
Se on osa DNA:ta.
Se on historiaa.
Se jatkuu.
Olimme yhdessä pari vuotta ennen kuin saimme lapsia.
Hän oli lopettanut esiintymisen täysin.
Me matkustimme kaikkialle.
Ajoimme moottoripyörällä Mainesta Long Islandille.
Olimme yötä päivää veneellä. Kävimme Euroopassa.
Meillä oli tosi hauskaa.
Minä olin jäämässä eläkkeelle.
En halunnut tehdä sitä enää.
Luulin, että se osa elämästäni oli ohi. -Luulen, että hän nautti siitä,
ettei hän ollut kiertueella ja tehnyt töitä. Sitten kaikki muuttui.
66 miljoonaa amerikkalaista valmistautuu iskuun.
Säätila voimistuu -
ja pahenee.
Herranjestas.
Sandy voi olla yksi historian tuhoisimmista myrskyistä.
Sandy tuhosi ison osan Long Islandin etelärannikosta.
Olin täällä myrskyn aikaan.
Näin, kun veneet repeytyivät irti kiinnityspaikoistaan -
ja iskeytyivät rantaan.
Talot tulvivat.
Se oli pelottavaa.
Olen longislandilainen.
Juureni ovat täällä. Tämä on kotini.
Oli ikävää nähdä vauriot ja tuhotut elämät.
Elvytystoimia varten järjestettiin hyväntekeväisyyskonsertti.
Minulle soitettiin.
Suostuin, vaikka en esiintynyt siihen aikaan.
Miten haluat laulun?
Pystyin siihen.
En voinut olla pelastaja, mutta saatoin auttaa näin.
Suorana Madison Square Gardenista 12.12.12.
Konsertti Sandyn uhrien hyväksi.
Käytävä oli aikamoinen.
Kaikki olivat paikalla.
McCartney, Daltrey ja Townshend,
Keith Richards.
Kun teimme 12.12.12:n,
Billy ei ollut esiintynyt vuosikausiin.
Hän ei vaikuttanut kiinnostuneelta esiintymään.
Henki on seurassamme tänään.
Me selviämme. Me pääsemme tästä yli. Kaikki järjestyy.
Hän nousi lavalle hermostuneena.
Emme olleet soittaneet aikoihin. Hän aikoi soittaa neljä kappaletta.
Hänen äänensä oli puhdas ja bändi loistava.
Hänen äänensä kuulosti mahtavalta.
Hänellä oli paljon energiaa. En ollut varma, olisiko hänellä sitä.
Se vaikuttaa ajanhukalta
Jos kyse on siitä
Mama, jos se on etenemistä
Niin mä muutan pois
Tiesimme heti, että hän oli saanut kaiken takaisin.
Mikään ei ollut kadonnut.
Billy nousi lavalle ja löi ällikällä.
Katsoin televisiota ja sanoin: “Jestas.
“Nämä kappaleet eivät ole mennyttä. Ne elävät yhä.
“Ne saavat yhä vastakaikua.”
Seurasin 12.12.12-konserttia sosiaalisen median ohella.
Ihmisistä oli hauska -
pilailla klassisten rokkarien kustannuksella.
“He ovat vanhoja pappoja.” “Olen kyllästynyt näihin lauluihin.”
He kuitenkin pitivät -
Billy Joelista.
BILLY JOEL ON MUSIIKIN MESTARI
Monet hänen sukupolvensa artistit -
yrittävät näyttää samalta kuin 70-luvulla.
Heidän kirjoittamansa kappaleet -
toimivat paremmin, jos kuvittelee nuoren henkilön laulavan niitä.
Se ei päde Billy Joeliin.
Jotkut haluavat paeta
Lähteä lomalle asuinalueelta
Hänellä on paljon kappaleita,
joita hänen on järkevä laulaa vanhemmalla iällä.
Niissä on arvokkuutta, jota hänen ikänsä korostaa.
Kriitikot eivät pitäneet hänestä vuosiin.
Jotkut pitivät hänestä vain ironisesti. “Hei, Billy Joel, Long Island.”
Yhtäkkiä tuntui olevan valtava määrä epäironista arvostusta.
Kappaleet kestivät ajan hammasta.
Kappaleiden säveltäjänä hän sai osakseen aitoa arvostusta vastahakoisen sijaan.
Hänestä puhuttiin Amerikan aarteena, eikä julkkiksena, josta voi vitsailla.
Siitä alkoi hänen renessanssinsa populaarimusiikin maailmassa.
GERSHWIN -PALKINTO LAULUNTEKIJÖILLE 2014
Tunsin itseni nöyräksi.
Se sai minut tajuamaan, että tankissa on yhä bensaa.
Ei pitäisi heittää tätä hukkaan.
Hyvää iltaa, New York!
Tämä on ensimmäinen iltamme Madison Square Gardenilla.
En tiedä, kauanko tämä kestää.
Keikkamyyjäni Dennis sai ajatuksen residenssistä Madison Square Gardenilla.
Oon nähnyt, kun Broadwayn valot sammuu
Näin Empire Staten hiljentyneen
Ajattelin, että se kestäisi ehkä kuuden keikan verran.
Luulin, että kävisi näin. Sitten lippuja ei enää ostettaisi.
...katsoa saaren siltojen puhallusta
Lippujen kysyntä ei laantunut.
Virtamme sammutettiin
Meidät alas ajettiin...
Se vain kasvoi.
Mut me jatkettiin show'ta
Esiinnyin Gardenissa ensi kertaa -
vuonna 1978.
Lähes 40 vuotta myöhemmin tunsin ympyrän sulkeutuneen.
Oon nähnyt, kun Broadwayn valot sammuu
Soitin jätkien kanssa, joiden kanssa olen ollut vuosikausia.
He ovat kuin perhettä.
Me olimme kuin Madison Square Gardenin housebändi.
Se on ehkä rock-maailman tunnetuin konserttisali.
Se on unelmien täyttymys.
Yleisö täyttyi uuden sukupolven kuuntelijoista.
Näin sen joka ilta. He olivat äänekkäitä.
Hänen laulujaan lauletaan. Siitä on kyse. Yhteisestä kokemuksesta.
Billy Joel on epäilemättä newyorkilainen.
Jos tämä mies on epäilemättä tietystä maailmankolkasta,
miksi tunnemme, että hän kuuluu meille kaikille?
Hänet on luotu tekemään tätä.
Hän on niin hyvä. En tiedä, tietääkö hän edes.
Hän on niin suosittu, mutta vaikuttaa tavalliselta mieheltä.
Hän on kuin me ja laulaa siitä näkökulmasta.
Totuuden ja rehellisyyden voi tuntea. Se on voimakasta.
Long Island rakastaa Billy Joelia.
Olen Billy Joelin konsertissa 123. kertaa.
Hänen musiikkinsa on osa arkeamme.
Haluan nähdä Billy Joelin Madison Square Gardenilla kerran kuussa.
Hän on elämämme soundtrack.
Näin hänet Yankee Stadiumilla vuonna 1990.
Se löi minut ällikällä. Hänen musansa rokkaa.
Ei oo montaa, joka muistaa...
Tänään juhlistamme sadatta loppuunmyytyä konserttia -
Madison Square Gardenin residenssissäni.
...kertoa maailmalle
Kuinka valot sammuivat
Ja antaa muiston elää
Se kesti kymmenen vuotta.
Se sai minut arvostamaan työtäni ja musiikin voimaa uudella tavalla.
Kiitos paljon.
Katson, paljonko filmiä on jäljellä. Sori, herrat. Hetki vain.
Kello yhdeksältä lauantaina
Vakioporukka valuu sisään
Vanha mies istuu vieressäni
Rakastelee gin toniciaan
Hän sanoo: “Poika, soittaisitko mulle muiston?
“En ole varma, miten se menee
“Mut se on surullinen ja suloinen Ja tiesin, et se on valmis
“Kun puin nuoren miehen vaatteet”
En tiedä, mikä minusta olisi tullut, jos ei muusikko.
En tiedä, missä olisin -
ilman pianoa.
Hän sukkelasti huulta heittää Tai mun tupakan sytyttää
Mut hän olisi mieluummin toisaalla
Hän sanoi: “Bill, tää koituu mun kuolemaksi”
Hymyn haihtuessa huuliltaan
50 vuoden ajan Billy Joelin musiikki -
on ollut iso osa Amerikan kulttuuria.
Miksi kappaleet yhä puhuttavat ihmisiä?
Älkää antako kenenkään vittuilla.
Hän on mies,
joka on saavuttanut kaikki laulaja-lauluntekijän unelmat.
...minun unelmani.
Silti hänen kappaleidensa yleinen teema on eksistentiaalinen tyytymättömyys.
Me haluamme kuulla sävelmän...
Sisimmässään hän etsii yhä jotain.
Sitä on ihmisyys.
Siksi ihmiset tuntevat häneen yhteyden näin pitkän ajan jälkeen.
...Paul on kiinteistönvälittäjä-kirjailija
Jolla ei ollut aikaa vaimolle
Hänen elämänsä vaikeudet kuuluvat lauluissa.
Billy ilmaisee itseään parhaiten laulujen avulla.
Uskon, että Billy halusi asioiden päätyvän tähän.
Piano kuulostaa karnevaaleilta...
Hän sanoi minulle aina:
“Jos teet, mitä rakastat, rakastat sitä, mitä teet.”
Se on elämän salaisuus.
Kaikesta surusta ja vaikeuksista huolimatta -
hän teki silti sitä, mitä rakasti.
Ettekö te viihdy?
Sen avulla hän jaksoi jatkaa ja tehdä musiikkia.
Laula meille laulu, sä oot pianomies
Musiikki pelasti henkeni.
Me haluamme kuulla sävelmän...
Sain siitä syyn elää.
Saat meidät iloitsemaan
Toivoin, että musiikkini saisi jatkossakin vastakaikua.
Onneksi se on saanut.
Osa minusta jää elämään.
Loin jotain. Minut muistetaan.
En tiedä, miksi se on niin tärkeää.
Se vain on.
En ole kuitenkaan vielä valmis.
Olen yhtä hukassa kuin kaikki muutkin.
Etsin ja haen yhä.
En ole vielä selvittänyt kaikkea,
mutta minä yritän.
Suomennos: Niina Mahosenaho For TransPerfect Media