Keičiasi tonacija.
Kaip A bemolis.
Pustoniu žemiau.
O, taip!
Gerai.
Nesijaudink dėl manęs Man viskas gerai
Nenoriu, kad man sakytum
Jog metas grįžti namo
Man neberūpi, ką sakai Tai mano gyvenimas
Gyvenk savo gyvenimą Palik mane ramybėje
Patylėk, tai mano gyvenimas
Tai mano gyvenimas
Nemėgstu, kai man aiškina, ką daryti.
Niekad nemėgau.
Sako, kad negali nakvoti vienas nepažįstamoje vietoje
Augdamas girdėjau:
"Baigsi mokyklą, įstosi į universitetą,
gausi gerą darbą, ir viskas."
Nebuvo nieko daugiau.
Bet anksčiau ar vėliau Nakvosi savo vietoje
Pamaniau: "Palaukit,
tai neturi nieko bendro su mano gyvenimo vizija.
Noriu gyventi kitaip."
Tokia mano gyvenimo filosofija.
Jei noriu, tai ir darau.
Man nereikia jūsų leidimo.
Patylėk, tai mano gyvenimas
Taip, tai mano gyvenimas
8-ojo dešimtmečio popmuzikos atlikėjas, žinomas kaip The Piano Man,
yra gyvas ir puikiai laikosi 9-ajame dešimtmetyje.
Tą jis įrodė šįvakar Sinsinatyje.
Dan Royal ten buvo.
33-ejų metų Billy Joel pianinu groja jau 29 metus.
Sakoma, kad 1973-ieji tapo posūkiu jo karjeroje
pasirodžius dainai Piano Man.
Ji sulaukė dėmesio visoje šalyje, po jos sekė virtinė hitų.
Bet maždaug prieš metus
įvyko kitas svarbus įvykis: motociklo avarija.
Lūžo riešas.
Nebegaliu laisvai jo judinti.
Turėčiau palenkti ranką labiau, bet negaliu.
Nykštys buvo sutraiškytas.
Nykštyje trūksta dalies kaulo.
Skauda.
Bet tai rokenrolas. Aš ne Vladimiras Horowitzas.
Pernai Joelis išsiskyrė su žmona.
Galėtum pamanyti, kad tai ir avarija priverstų jį kiek nurimti.
Priimu tai ramiai ir taktiškai.
Nenoriu gyventi!
Ar rūpinatės Billy?
Turėjai asmeninių problemų, bet dabar turi naują vadybininką.
Ne, jie kas vakarą mane muša.
Žinot tą motociklo avariją? Aš vairavau automobilį.
Jei kas dar abejoja: Billy sugrįžo.
O keisčiausia tai, kad minios gerbėjų niekur nedingo.
Albumą Glass Houses buvo nuostabu groti gyvai.
Jis pasižymėjo stipresne dinamika, tinkama didelei erdvei.
Jis buvo artimesnis rokenrolui,
kurį mėgau būdamas jaunesnis.
Kai tas albumas buvo įrašytas,
norėjau visiškai pakeisti kryptį.
Tuo metu skyriausi.
Viską gyvenime teko įvertinti iš naujo.
Norėjau daryti ką nors rimtesnio.
Pernai nuėjau į studiją įrašyti albumo,
bet jo užbaigimas užtruko, nes patekau į motociklo avariją.
Tai sujaukė visus planus.
Įrašinėjimas užtruko ilgai, bet džiaugiuosi, kad tęsiau.
Billy nėra labai kantrus
studijoje įrašinėdamas albumą.
Sakyčiau, kad The Nylon Curtain buvo išimtis.
Norėjau sukurti tikrą garso šedevrą.
Paprastai studija būdavo naudojama įrašyti tam, ką sukūrei.
Šiuo atveju studijoje buvo daug dirbama
pasitelkus technologiją dainai užbaigti.
Eksperimentavau ir visą studiją paverčiau muzikos instrumentu.
Jis kūrė nuotaikas ir garso aplinkas,
kaip kūrinyje Scandinavian Skies.
Galėčiau visą naktį groti bliuzą
Billy tai buvo nepaprastai produktyvus metas muzikine ir kūrybine prasme.
Jie ėmė keisti tai, ką girdėjau per ausines.
Vokalas sambėjo kitaip. Aidas skambėjo kitaip.
Pasakiau: "Oho, galiu rašyti tokiems garsams."
Spaudimas!
Kaip keista, koks avangardas.
Norėjau sukurti ką nors, kur garsas būtų
toks pat svarbus kaip ir natos.
Dainoje Pressure girdėjau Čaikovskio stiliaus...
Ir norėjau girdėti mandolinas bei balalaikas.
Philas Ramone rado rusų balalaikininkų
ir atsivežė juos visus į studiją.
Buvo keista užėjus į studiją
pamatyti visus tuos senius su instrumentais.
Bet tai buvo šaunu ir puikiai skambėjo.
Šeši balalaikininkai, kam?
Susėdę puslankiu.
"Juokaujat." "Ne, norim daryti taip."
Spaudimas!
Vienas, du, trys, keturi, spaudimas!
Turbūt labiausiai didžiuojuosi tuo albumu todėl,
kad jis yra garsinio meno kūrinys.
Tada įvyko ir pokytis mano rašymo procese.
Muzika tarsi nukreipė mane rašyti kitokius žodžius.
Negali visos dainos būti apie meilę ir merginas.
Jos turėjo būti rimtos, nes ir muzika buvo rimtesnė.
Tapau suaugęs.
Jau nebebuvau dvidešimtmetis.
Rūpėjo ne vien rokenrolas.
Rūpėjo ir pasaulis.
Tai buvo Reagano era,
viskas turėjo būti nuostabu,
bet vyko daug plika akimi nematomų dalykų.
Amerikos pažadas išnyko.
Viskas sparčiai keitėsi.
Gyvename Allentowne
Uždaromos visos gamyklos
Pensilvanijoje plieno pramonė merdėjo.
Žmonės nebeturėjo darbo.
Tai kasdien skelbė antraštės.
...Allentowne
Bet iškasėme visą anglį
Kažkuriuo metu jis susikoncentravo į tokias dainas kaip Allentown.
Kamera atsitraukia ir pamatai mus konkrečioje vietoje, konkrečiu metu.
Kiekvienas vaikas turėjo galimybę
Pasiekti bent tiek, kiek pasiekė jo tėvas
Manau, jam pavyko padaryti tai, ką jis stengėsi padaryti.
Tai buvo tipiška Billy Joelio daina apie tai,
kas buvo daugiau už jį patį.
Tampa vis sunkiau čia likti
Gyvename čia, Allentowne
Egalitarinis šios dainos principas,
ryšys su darbininkais -
jo muzikoje tai labai svarbu.
Jo dainose juntamas ryšys su žmonėmis.
Jis žino, kas žmones paveiks, nes ir pats yra tai jautęs.
Jis turi aistros
ir manau, kad tai prasideda nuo muzikos grynumo.
Jam rūpi žmogiškoji patirtis.
Jokių nesąmonių.
Jis rašė svarbias dainas.
Susitikome kaip sielos draugai
Paris Ailende
The Nylon Curtain yra daina,
kurią parašiau savo draugams, Vietnamo karo veteranams.
Jie sakė, kad nori, jog parašyčiau jiems dainą,
bet aš atsakiau: "Nebuvau Vietname".
Nemanau, kad turiu teisę rašyti dainą.
Jie man atsakė: "Papasakosim, ką ten patyrėm".
Aštrūs kaip peiliai
Ir buvome tokie gung ho, Kad rizikuotume gyvybe
Niekas nebuvo parašęs dainos iš kareivio požiūrio taško,
vaikino, į kurį ten buvo šaudoma.
Ne apie tai, ar tai gerai, ar blogai.
Tiesiog: "Kaip jauteisi ten būdamas?"
Ir laikėmės vienas kito
Kaip brolis brolio
Visi meno kūriniai yra politiški.
Bet Billy kūryba buvo ne tiek politiška,
kiek atspindinti bendrą požiūrį.
Billy tiesiog buvo jaunas, piktas vyras,
jis nebuvo jaunas, piktas aktyvistas.
Billy kūryboje man patinka tai,
kad jis niekada to nedaro tiesiogiai.
Iš dalies dėl to jo kūriniai nepaseno.
Visi pražūsim kartu
Taip, mes visi pražūsim kartu
Klausydamas Goodnight Saigon negalvoju
apie sociopolitinius Vietnamo karo padarinius.
Galvoju apie vaikinus toje dainoje.
Manau, geriausioje savo kūryboje Billy kalba apie žmones,
o ne tikslus ar koncepcijas.
Ačiū.
Buvote nuostabūs.
Niekada nemėgau ant scenos kalbėti apie politiką.
Suprantu, kad žmonės nori nuo to pabėgti.
Bet yra dalykų, kurie nutinka,
ir tiesiog negali nusisukti.
Kai segėjau geltoną Dovydo žvaigždę
praėjus gal savaitei nuo Šarlotsvilyje vykusio
Unite the Right mitingo...
Žydai mūsų nepakeis!
Turėjau kažką daryti.
Man buvo pikta: štai jie, žygiuoja Amerikos mieste
ir šaukia: "Žydai mūsų nepakeis."
Dalyvavome kare, kad juos įveiktume.
Tada pasirodo Trumpas ir sako:
"Buvo puikių žmonių abiejose pusėse."
Buvo puikių žmonių abiejose pusėse.
Jis turėjo pasakyti, kad tai buvo blogi žmonės.
Nėra jokio pateisinimo.
Naciai nebuvo geri žmonės. Taškas.
Todėl supykau. Buvau labai piktas ir turėjau ką nors daryti.
Bet nenorėjau tiesiog užlipti ant scenos
ir sakyti: "Tai negerai."
Todėl įsisegiau žvaigždę,
kad parodyčiau: sakyk, ką nori,
aš visada būsiu žydas.
NIURNBERGAS, VOKIETIJA 1930
Aš esu žydas.
Mano tėvas užaugo Vokietijoje, pasiturinčioje šeimoje.
Tėčio tėvus esu sutikęs tik keletą kartų.
Jie labai didžiavosi esantys vokiečiais.
Jie nepraktivako žydų religijos.
Mano tėvui buvo surengta bar micva, ir viskas.
Jie nelankė sinagogos.
Bet Vokietijoje,
jei tavo šeima buvo žydai, tu irgi buvai žydas.
Mano senelis iš tėvo pusės, Karlas Joelis,
Niurnberge turėjo įmonę, kuri vadinosi Joel Macht Fabrik,
jai priklausė gamykla, kurioje buvo gaminama tekstilė ir drabužiai.
Verslas jam sekėsi labai puikiai,
kol į valdžią neatėjo naciai.
Jie buvo turtingi žmonės.
Gyveno gražiame name šalia parko.
Tame parke vykdavo Niurnbergo nacių mitingai.
Mūsų kraujas yra geriausias,
ir mes tai žinome.
Esame pasiryžę vadovauti tautai
ir niekada nepasiduoti!
Tėtis žiūrėdavo per tvorą
jiems sakant antisemitines kalbas,
ir visa tai matydavo.
Neįsivaizduoju, kokia traumuojanti
patirtis buvo stebėti SS paradą, kuriame buvo skelbiami šie principai.
Jis gimė 1923 m.,
tad Hitleriui tapus Vokietijos kancleriu jam buvo dešimt.
Reikalai labai suprastėjo.
Vokietijos valdžia atėmė pilietybę iš visų,
kurie buvo žydai.
Negalėjai sėdėti parke.
Negalėjai vaikščioti gatve.
Neturėjai visiškai jokių teisių.
Žydų vaikai mokykloje turėjo sėdėti kitoje klasės pusėje.
Galiausiai jis nebegalėjo net lankyti mokyklos.
Buvo toks laikraščio redaktorius Julius Streicheris,
leidęs keletą antisemitinių laikraščių.
Der Stürmer buvo didesnysis.
Jie nusitaikė į mano senelį.
Jį vadino "žydu Joeliu".
Galiausiai tie nurodymai ir įstatymai
bei antisemitiniai laikraščiai paveikė verslą.
Visus siuntinius jiems teko žymėti "ž" raide, reiškiančia "žydą".
Nežinau, kodėl jis manė, kad galės visa tai išgyventi,
nes tapo akivaizdu,
kad neišliks nė viena žydų įmonė.
Turbūt jis buvo optimistas
arba tiesiog nenorėjo to matyti, nenorėjo žinoti.
Jis buvo priverstas parduoti įmonę pusvelčiui.
Už visiškus grašius,
žmogui, vardu Neckermannas.
Bet Neckermannas niekada nesumokėjo.
Mano senelis klausė, ką daryti, kad gautų pinigus,
ir jam buvo atsakyta: "Mes apmokėsim sąskaitą."
Paskutinę minutę jį įspėjo, kad saugotųsi.
Jie ketino jį nužudyti.
Senelis suvokė, kad tai pabaiga.
Kad reikia bėgti, kol gali. Ir jam pasisekė.
Jie perėjo per sieną į Šveicariją,
kas daugeliui žmonių buvo labai sunku.
Jei mano senelius būtų aptikę traukinyje
su dokumentais, kuriuose parašyta "žydas",
juos būtų iškart išsiuntę į koncentracijos stovyklą.
Per stebuklą jiems pavyko pasprukti.
Ironiška tai, kad kai Neckermannas perėmė įmonę,
ji ėmė gaminti dryžuotas pižamas
koncentracijos stovyklų kaliniams.
Jas gamino Joel Macht Fabrik.
Viso to nežinojau, kol nesulaukiau trečiojo dešimtmečio vidurio.
Vis dar daug ko nežinau.
Vis dar bandau sudėlioti detales.
Savo tėvo visiškai nepažinojau
nuo tada, kai buvau maždaug 8-erių,
iki tada, kai sulaukiau maždaug 25-erių.
Bandžiau išsiaiškinti, kur jis,
kaip su juo susisiekti, bet niekas to nežinojo.
Taigi, štai aš, Kelio gale
Kur eiti toliau?
Kai man buvo 21 ar 22 metai, išvykau į Europą.
Grojau klubuose,
mažuose baruose ir pasirodymų salėse.
Pamaniau, gal pavyks kur nors rasti tėvą,
nes nieko iš jo negirdėjau.
Nesulaukiau nei atviruko, nei skambučio, nieko.
Svarsčiau, ar jis gyvas, ar miręs. Nežinojau.
Tą dieną, kai turėjau išvykti atgal į Jungtines Valstijas,
gavau telegramą,
kurioje buvo rašoma: "Radom tavo tėvą."
Pamaniau: "O Dieve, rado mano tėvą.
Kur? Kaip tai padaryti?"
Tada sužinojau, kad mano tėvas gyveno Vienoje.
Nuėjau į tėvo butą,
o ten buvo mažas šviesiaplaukis berniukas.
Sužinojau, kad turiu netikrą brolį.
Su Billy susipažinau būdamas penkerių.
Pamenu tą akimirką.
Tai buvo pirmoji mano diena mokykloje.
Buvau ką tik iš jos grįžęs.
Jis paskaitė man pasaką prieš miegą.
Mačiau nuotraukų, kuriose mano tėvas žaidė sniege ir slidinėjo.
Pasakiau: "Su manimi niekad to nedarei.
Ką aš padariau? Kodėl iš tavęs nėra jokių žinių?"
Mano jausmai buvo nevienareikšmiški,
bet jis gyveno labai keistą gyvenimą.
Jis tarnavo JAV kariuomenėje vadovaujant generolui Pattonui.
Jie išlaisvino Dachau.
Klausiau jo apie tai,
bet jis nenorėjo kalbėti apie praeitį.
Didžiąją dalį tų pasakojimų išgirdau iš savo brolio.
Ta pirmoji savaitė,
kai jis ten buvo po išlaisvinimo
ir matė siaubingų dalykų,
jį labai sutraumavo.
Tada sužinojau apie tėvo šeimą.
Jie buvo medžiojami.
Daug mano šeimos narių pateko į Aušvicą.
Didžioji mūsų šeimos dalis buvo nužudyta.
Aplankiau kapines, kuriose palaidota Joelių šeima,
ir nustebau: net nežinojau, kad turėjau tiek giminaičių.
Kartais prasiveržia giliai tūnantis įtūžis.
"Ko taip pyksti? Tau niekas nieko nepadarė."
Bet jie sunaikino mano šeimą.
Būčiau norėjęs juos pažinoti.
Taigi, mano tėvas buvo labai tylus.
Labai niūrus žmogus.
Kartą, kai buvau vaikas, jis man pasakė:
"Gyvenimas yra kloaka."
Pamaniau: "Oho, nekoks požiūris į gyvenimą."
Persikėlęs į JAV jis taip ir nepriprato prie Amerikos.
Ji jam atrodė pernelyg komerciška.
Čia trūko kultūros.
O antisemitizmas, su kuriuo susidūrė, jį labai pykdė.
Kai seneliai nusprendė grįžti į Vokietiją,
mano tėvas ir motina išsiskyrė,
ir jis grįžo į Europą.
Buvau ten, kai Billy susitiko su tėvu.
Tėvas įėjo ir niekas nieko nesakė,
bet nerimas buvo aiškiai juntamas.
Buvo keista.
Kaip atkurti ryšį su tėvu?
Kaip jam atkurti ryšį su sūnumi?
Manau, per daug kuklinomės vienas su kitu kalbėtis.
Todėl leidome laiką būdami šalia vienas kito,
kad vienas kitą prisijaukintume
ir suprastume, kaip bendrauti.
Nė vienas nežinojome, kaip tai daryti.
Tos mintys užsistovėjo.
Vieną dieną prisėdau ir ėmiau rašyti dainą.
Ši daina mano tėvui. Pirmyn.
Nurimk, pašėlęs vaike
Tu toks ambicingas jaunuolis
Bet jei esi toks protingas
Sakyk, kodėl vis dar taip bijai?
Kur ugnis? Ko taip skubi?
Nusiramink, kol neperdegei
Turi tiek daug nuveikti...
Man teko garbė asmeniškai susipažinti su Billy.
O jis jaunystėje patyrė daug traumų.
Tai atsispindi kai kuriose jo dainose.
Kada tu suprasi
Kad Viena tavęs laukia?
"Viena tavęs laukia?"
Tubūt aš to ieškojau.
Ten buvo mano tėvas.
Žinau, kad jo ieškojau.
Bet tai ir pasaulio muzikos miestas.
Jis turi daug prasmių, daug sluoksnių.
Gaila, bet šitaip gyveni
Taip save pralenkei, Kad pamiršai, ko tau reikia
Manau, kad Billy istorija psichologiškai daug gilesnė
nei Billy nori žinoti...
Yra traumų, nuo kurių niekad neišgyji,
yra veiksnių, kurie gyvenime motyvuoja,
nors apie juos nė nežinai.
Bet manau, jo entuziazmas
kyla iš noro pažinti savo tėvą per muziką.
Kada tu suprasi
Kad Viena tavęs laukia?
Ačiū.
Dabar norėčiau pagroti pianinu su savo tėvu, jei jis sutiks.
Visada buvo nutolimas, visada buvo atstumas.
Jis buvo iš tų, kurie neleidžia tau priartėti.
Norėjau būti jam artimas.
Būčiau norėjęs, kad tėvas manimi didžiuotųsi.
Būčiau norėjęs su juo pasikalbėti apie muziką ir gyvenimą.
Bet mes niekada neužmezgėme stipraus ryšio.
Nebuvo tos stebuklingos akimirkos.
Tai nusivylimas.
Kur orkestras?
Ar čia neturėjo būti miuziklas?
Štai aš balkone
Kaip galėjau praleisti uvertiūrą?
Where's the Orchestra? buvo paskutinė daina,
kurią parašiau albumui The Nylon Curtain.
...nors
visiškai
nežinau...
Tai buvo daina apie nusivylimą.
Man tai yra gyvenimo apibendrinimas.
Gyvenimas - ne miuziklas. Tai graikų tragedija.
Kur orkestras?
Labanakt, Vašingtone. Ir neleiskit niekam jums lipti ant galvos.
Buvau išsekęs emociškai ir fiziškai
nuo The Nylon Curtain.
Jaučiausi taip, lyg būčiau prie mirties.
Daugelį metų gyvenau keliaudamas,
rašydamas, įrašinėdamas, rengdamas turus, ir taip toliau.
Niekada nebuvau išėjęs atostogų.
Pasikalbėjau su savo draugu Paulu Simonu.
Jis paklausė: "Kodėl tau nenuvykus į Saint Bartsą Karibuose?"
Nebuvau apie jį girdėjęs.
"Ten labai tylu ir ramu.
Tau tikrai patiks. Tavęs niekas netrukdys."
Pasinaudojau jo patarimu ir išvykau į Saint Bartsą.
Maniau, kad tai bus maža rami sala.
Papasakosiu istoriją Apie moterį
Christie Brinkley laimėjo tikrą aukso puodą
modelių pasaulyje.
Auksinė Kalifornijos mergina pasiekė neįtikėtiną rekordą:
ji papuošė daugiau kaip 100 žurnalų viršelių.
Dalyvavau fotosesijoje Saint Bartse.
Pribėgo vienas mūsų komandos narys:
"O Dieve, PLM yra Billy Joelis."
Nulėkėm į PLM, ir radom jį prie baro.
Billy man patinka tuo,
kad jis kambaryje nepasijunta patogiai tol,
kol nepamato ten pianino.
Tai lyg jo apsauginė antklodė. Tad nenuostabu:
jis ten, Saint Bartse.
Prie baro. Yra pianinas.
Jis prisėda pagroti. Pakelia galvą ir pamato
į jį žiūrinčius nepaprasto grožio modelius.
Jis smarkiai įdegęs.
Apsivilkęs havajietiškus marškinius, kokius dėvi atostogautojai.
Pasakiau: "O Dieve, tai nuostabu.
Labai ačiū, pone Pianine."
Jis iškart mane prajuokino.
Buvo toks linksmas.
Pasakė: "Pagrosiu tau kelias dainas."
Prie pianino buvo suoliukas, tad priėjau ir prisėdau šalia,
o jis paklausė: "Kokią muziką mėgsti?"
Ir ėmiau dainuoti...
Aš dainuoju,
o Billy klauso ir sako:
"Gerai, puiku."
Jis grojo, aš dainavau.
Tada priėjo Elle MacPherson.
Ji buvo didelė Billy Joelio gerbėja.
Jos kūnas buvo labai gražus,
ir ji ėmė tą kūną demonstruoti,
bandydama atkreipti jo dėmesį.
Ėmiau plepėti su Elle, su Christie.
Staiga priėjo tokia jauna mergina ir tarė:
"Aš irgi moku dainuoti."
Taip, kurgi ne.
Pamaniau: "Netrukdyk man, vaikeli."
Ta jauna, graži mergina ėmė dainuoti nuostabiu balsu.
Tai buvo Whitney Houston!
Tai buvo jos pirmasis modelio darbas.
Buvo nuostabu.
Jos visos buvo gražios, Visos buvo modeliai.
O aš buvau tik saulėje nudegęs liurbis, grojantis pianinu.
Galiausiai Billy gavo progą
padainuoti keletą dainų.
Jis buvo toks linksmas,
smagus, rožinis ir žvilgantis.
Jis buvo kažkuo toks mielas.
Tiesiog gerai leidome laiką juokdamiesi, kalbėdamiesi ir taip toliau.
Nusprendėm palaikyti ryšį.
Abu gyvenome Niujorke,
pradėjome leisti laiką kartu ir vienas kitam patikome.
Pasakiau mamai: "Susitikinėju su mielu vaikinu,
bet jis ne mano skonio.
Jo plaukai tokie pasišiaušę, Long Ailendo stiliaus.
Bet jis labai įdomus ir smagus."
Ji man atsakė: "Mieloji, šukuoseną galima pakeisti.
Ir batus galima pakeisti.
Bet jei jis turi gerą širdį, turi klausyti širdies."
Todėl nuėjome į tikrą pasimatymą, į Beach Boys koncertą.
Ir, žinoma, Billy atsidūrė ant scenos.
Jis buvo toks mielas ir senamadiškas.
Taip mūsų draugystė peraugo į romaną.
Draugauju su dailiu supermodeliu. O kas aš toks?
Aš iš Hiksvilio.
Ką su ja veikiu? Ką ji veikia su manimi?
Bet man tai buvo labai produktyvus metas.
Parašiau jai daug dainų. Ji buvo mūza.
Jaučiausi vėl kaip paauglys,
patyriau tas pačias emocijas
kaip ir tada, kai pirmą kartą atradau meilę ir romantiką.
Puikiai leidžiam laiką!
Ilgą laiką
Esu tas balsas, kurį girdi salėje
Ir didžiausias stebuklas iš visų
Buvo smagu turėti tokį audringą romaną
ir matyti, kaip kai kurie jo aspektai virsta muzika.
Kai kurie žmonės Laikosi atokiai nuo durų
Jei yra tikimybė, kad jos atsidarys
Norėjau sukurti ką nors paprasto, paiko ir linksmo.
Ir sukūriau An Innocent Man,
tai tapo duokle muzikai iš mano paauglystės laikų.
Kai kurie gyvena bijodami prisilietimo
Ir pyksta, kad elgėsi kvailai
Daina Innocent Man sukurta The Drifters stiliumi.
...nes esu nekaltas žmogus
Kurdamas Uptown Girl
norėjau atkartoti The Four Seasons su Frankie Valli.
O eidama Ji atrodo taip puikiai
Visi buvome baro grupės muzikantai
ir jautėmės lyg grįžę į šeštąjį ir septintąjį dešimtmečius,
grojome muziką, iš kurios patys mokėmės groti.
Po promenada
Prie jūros
Po promenada Promenada
Daryti tuos įrašus buvo labai smagu.
Visos dainos albumui An Innocent Man
buvo parašytos labai greit.
Tiesiog...
"Štai kaip jaučiuosi. Štai ką rašau.
Yra štai taip."
Noriu lengvų
Lengvų, lengvų pinigų
Billy Joelis įpusėjo gastroles po šalį,
visi bilietai išparduoti jam dar nespėjus išvykti.
Gastroliuodamas sutinki naują publiką.
Daug jaunuolių, nežinojusių apie Piano Man,
net nežinančių The Stranger, kurie tik iš videoklipų
žino apie Pressure ir Allentown,
o apie An Innocent Man žino iš naujųjų mūsų klipų.
Jie ką tik mane atrado, ir tai nuostabu.
Billy yra neįtikėtinas.
-Kiek tau metų? -16.
Tai buvo devintojo dešimtmečio pradžia, kai atsirado MTV.
MTV muzikos televizija!
Muzikiniai vaizdo klipai visą dieną!
Billy nelabai mėgo kurti vaizdo klipus.
Jis norėjo, kad jo muzika sukurtų nuotaiką
ir žmonės pasitelktų savo vaizduotę, kuri yra beribė.
Be to, jis manė, kad nebuvo tinkamas
tokiems vaizdo klipams.
Norime gerai atrodyti vaizdo įraše, ar ne?
Taip, ir Paula tuo pasirūpins.
Bet jis suprato, kad jie svarbūs.
Taigi, tie vaizdo klipai tapo svarbia jo karjeros dalimi.
Tai ne vaizdo klipas. Tai mažas vaidybinis filmas.
Tai trijų minučių filmas.
Tada buvau ką tik pradėjęs kurti vaizdo klipus.
Turėjau savo nedidelę gamybos įmonę.
Paskambinau Billy ir pasakiau, kuo užsiimu.
-Tylos! -Filmuojam!
Pirmoji daina, kuriai jie norėjo kurti klipą, buvo Tell Her About It.
Billy agentas Dennis Arfa pasakė: "Galiu jums gauti Rodney Dangerfieldą."
Sveiki, čia Rodney Dangerfieldas.
Būsiu MTV, pasaulinėje Billy Joelio klipo premjeroje.
Taigi, sukūrėme Tell Her About It. Pavyko puikiai.
Jie sukūrė kai kuriuos iš žymiausių to meto vaizdo klipų.
Turėjau laukti amžinai
Bet geriau vėliau nei niekad
Sveiki, aš Billy Joelis,
matote mane per MTV muzikos televiziją.
Kitas klipas buvo Uptown Girl.
Billy pasakė: "Pakviesim Christie."
Atsakiau: "Taip, ji kasdien matoma su tavimi laikraščiuose.
Logiška kviesti ją, ar ne?"
Nuėjau pas Christie.
Ji tarė: "Matai šitą? Tai pinigai."
Atsakiau: "Ten pasirodysi labai trumpai.
Parūpinsim kokią nori šukuoseną ir makiažą. Gausi viską, ko nori.
Tik pasakyk Billy, kad sutinki."
Taigi, ji pasakė Billy, kad sutinka.
Su aukštos klasės mergina
Esu matęs ją aukštos klasės aplinkoje
Jai nusibodo aukštos klasės žaisliukai
Ir aukštos klasės vaikinų dovanos
Ji gali rinktis
Jaučiausi patogiai su degalinės darbuotojo kostiumu,
nes esu dirbęs degalinėje.
O karštakraujis gali
Dabar ji ieško žemesnės klasės vyruko
Toks aš ir esu
O kai eina ji atrodo
Taip puikiai
O kai kalba
Ji sako, kad yra mano
Billis sakė: "Nenoriu šokti."
Atsakiau: "Šokti nereiks, tiesiog eisi iš taško A į tašką B
ir darysi tai stilingai."
Tai buvo linksmas filmukas, kuriame atsiskleidė garsenybės galia.
Aukštos klasės mergina
Ji mano aukštos klasės mergina
Tuo metu jie buvo įtakingiausia garsenybių pora.
Garsiausia roko ir popmuzikos žvaigždė
bei garsiausias pasaulio modelis viename vaizdo klipe,
kuris ir šiandien tebėra legendinis.
Uptown Girl labai išpopuliarėjo visame pasaulyje.
-Tu žmogus, dainuojantis Uptown Girl? -Tai aš!
Tas pagreitis...
Tame albume buvo gal keturi hitai.
Bet teko atlaikyti kritikų strėles.
Innocent Man yra nepakenčiamas albumas
9-ojo dešimtmečio pradžioje,
jei žmonės manė, kad daina nėra grynas rokenrolas,
ji būdavo sukritikuojama.
Visi roko kritikai domėjosi bliuzo pagrindo roku.
Billy Joelis čia nepritapo.
Todėl sulaukė jų abejingumo arba paniekos.
Tai mums su Billy buvo bendra. Abu sulaukėm daug blogų atsiliepimų.
Aš tai priėmiau asmeniškai. Buvo skaudu.
Galvojau: "Kas jie tokie? Jie manęs nepažįsta."
Žinau, kad jis nekentė roko kritikų.
Žinau, kad jis dėl to labai nervinosi.
Velniop tuos kritikus.
Kur dabar tie kritikai, kritikavę Billy?
Kur visi tie žmonės, kurie aiškino,
ką turėtume daryti?
Billy į tas dainas įdėjo tiek daug savęs.
Daug jų yra autobiografinės,
jis į jas sudėjo visą savo sielą, visą gyvenimą
ir pateikė jas publikai,
o kažkas jas išpeikė. Tai labai skaudina.
Nepaisant 40 milijonų parduotų albumų,
5 Grammy apdovanojimų ir daugiau nei 10 auksiniais tapusių singlų,
kritikai dažniausiai jo negirdavo.
Kritikų teigimu, kurdamas įvairių stilių muziką
jis nekuria autentiškos savo tapatybės,
o kiti vadina jį neoriginaliu imitatoriumi.
Savotišku muzikiniu chameleonu.
Dėl tokių kaltinimų jis užėmė gynybinę poziciją.
Nemanau, kad tai blogai. Man tai reiškia renesansą.
Aš nuolat keičiuosi.
Domiuosi įvairia muzika.
Jei Billy Joelis jums nepatinka,
jo universalumas tampa trūkumu.
Daug kritikų Billy Joelį laikė
kone apsimetėliu.
Žmogumi, neturinčiu savo tapatybės.
Tokiu, kuris padarytų bet ką, kad patektų į radiją.
Jis vaikėsi bet kokias mados tendencijas.
Taip, jis rašė gražias dainas,
bet buvo neoriginalus, kopijavo kitus.
Kritikai nevertino Billy Joelio muzikalumo.
Jiems "muzikalumas" buvo negražus žodis.
Bet nepaisant visos eklektikos ir išorės įtakos,
jis buvo autentiškas.
Ir žmonės į tai reagavo.
Jiems atrodė, kad jį pažįsta,
ir jie reagavo į tai, ką jis sakė bei jautė.
Pažvelgus į Billy Joelio dainas akivaizdu, kad jis nieko nevyniojo į vatą.
Jis nerašė neaiškų dainų žodžių.
Kalbėjo labai tiesiai ir atvirai,
tad buvo aišku, ką jis sako ir kodėl.
Nenaudoju daug metaforų ir palyginimų.
Rašau taip, kaip kalbu,
taip, kaip galvoju.
Manau, tai dar viena priežastis, dėl kurios kritikai į jį žiūri iš aukšto.
Bet būtent taip elgėsi kai kurie
iš garsiausių dainų kūrėjų
American Songbook eroje.
Jis yra vienas iš vos keleto šiuolaikinių dainų kūrėjų,
gebančių parašyti standartinę dainą
pagal šias taisykles: uždainis, priedainis, uždainis, priedainis,
perėjimas, tonacijos pasikeitimas, koda.
Šis menas miršta.
Jis išmano dainų kūrimo struktūrą, aš tai labai vertinu.
Manau, dėl to jo dainos nesensta.
Papasakok jai tai
Išsakyk viską, ką jauti
Daugeliui kritikų nepatiko albumas Innocent Man.
Kaip baisu.
"Noriu daryti tai, kas man įdomu.
Noriu kurti tai, ką noriu girdėti."
Geriausias visų laikų rokenrolo koncertas!
Billy! Billy! Billy!
Billy, Billy!
Ačiū, Billy!
Iki tol nebuvau jo matęs ant žurnalų viršelių,
ką nors apsikabinusio.
Ir staiga paparaciai ėmė jį persekioti.
Viskas išsprogo.
Štai, Londono paparaciai.
Metai su Christie buvo labai intensyvūs.
Jis tapo garsenybe.
Bet nesu matęs, kad jis dėl to jaustųsi patogiai.
Christie, gal gali pažvelgti čia?
Pirmą kartą susiginčijom dėl to,
kad mus apsupo paparaciai
ir Billy su jais elgėsi labai grubiai.
Pasakiau: "Juk daug lengviau jiems tiesiog nusišypsoti.
Dabar jie turbūt tave nufotografuos štai taip...
ir tas nuotraukas išspausdins.
Pamatęs fotoaparatą nusišypsok,
jie padarys nuotrauką ir paliks mus ramybėje."
Juokaudavom:
kai pamatydavom fotoaparatą,
aš imdavau pozuoti, o jis...
Pradėjom taip elgtis visur.
...Bet man ji visada yra moteris
Ir ji niekad nepasiduoda
Pamenu, jie susitikinėjo, ėjo į pasimatymus.
Pamenu, klausiau:
"Ketinat susituokti?"
Jis atsakė: "Manai, turėčiau ją vesti?"
Atsakiau: "Manau, taip.
Taip, manau, kad turėtum."
Poproko atlikėjas Billy Joelis
šįvakar Niujorke tuokiasi.
Jo nuotaka yra modelis Christie Brinkley.
Nors esu įsimylėjęs...
Norėjome susituokti uoste,
kur matytųsi Niujorko dangoraižiai ir Laisvės statula.
Vestuvės buvo puikios. Visi dalyvavom.
Aš, Steve'as ir Brianas buvome pabroliai.
Jis pasiskolino visus mano įrašus ir davė juos didžėjui,
tad buvo grojama tokia muzika.
Dalyvavo daug žmonių.
Įrašų kompanijų atstovai, mados pasaulio atstovai,
ten buvo visa grupė,
draugai, šeima.
Buvo labai smagu ir ištaiginga.
Tai buvo rimta.
Galvojom: "Tai yra šlovė."
Ar nesakiau, kad nesu pasirengęs romanui?
Šiandien yra 1985 m. gruodžio 15 d.,
o čia - mūsų naujasis miestas, Ist Hemptonas.
Ar jis ne gražus?
Sveiki! O štai įvažiavimas į mūsų kiemą.
Tie pirmieji keletas metų buvo tokie smagūs, buvo taip nuostabu.
Ir štai! Valio!
Visa tai jau matyta
Dabar, kai tu čia, Tai ne ta pati situacija
Grįžom namo!
Jūreiviai! Valio!
Rytojus
Dar labai toli
Ši naktis
Gali trukti amžinai
Kai kas gerokai papilnėjo.
Liko tik keturios savaitės.
Trys ir keletas dienų.
Dabar gruodžio 16-oji, todėl kai kitą kartą filmuosim,
gal jau bus ką papasakoti.
Viršelių modelis Christie Brinkley ir atlikėjas Billy Joelis
džiaugiasi tapę tėvais.
Vakar vakare Manhateno ligoninėje
Brinkley pagimdė beveik 3 kg sveriančią mergaitę.
Nemanau, kad gali tapti suaugęs,
kol nepatiri tėvystės, kai staiga
svarbiausias jau nesi tu.
Įgyji visiškai naują perspektyvą.
Patiri besąlygišką meilę.
Niekada nebuvau to jautęs, kol nepaėmiau į rankas to mažo vaiko.
Tai svarbiau nei aš. Tai - viskas.
Tai ateitis.
Ir aš už ją atsakingas.
Turiu elgtis tinkamai.
Pirmyn.
Tai metas, kurį reikia prisiminti
Nes jis netruks amžinai
Neturėjau tėčio.
Norėjau būti tėčiu, kurio pats neturėjau.
Man tai buvo labai svarbu.
-Labas! -Labas!
Užaugau Ist Hemptone.
Ir galvojau: "Oho, mano tėvai labai populiarūs."
Nežinojau, kad mano tėvai buvo garsenybės.
Maniau, kad žvaigždė esu aš,
nes taip jie su manimi elgėsi vaikystėje.
Jie nuolat mane filmavo ir skatino,
visada būdavau šeimos miuziklų žvaigždė.
Tėvelis, tėvelis, tėvelis, tė!
Tai aš.
Tėvelis, tėvelis!
Billy prisėsdavo prie pianino ir imdavo groti,
o ji prisijungdavo prie pianino
ir imdavo dainuoti.
Dainuodavom kasdien.
O kai močiutė, kurią vadinau močiute Roza, būdavo su mumis,
ji visada dainuodavo.
Ji labai mėgo muzikinį teatrą.
Miuzikle Showboat yra tokia daina:
Nes jis tiesiog mano Bilas...
Mano tėvą ji pavadino įkvėpta tos dainos.
Roza buvo ypatinga.
Kai būdavo kartu, jie su Billy
mėgdavo dainuoti daineles iš Brodvėjaus miuziklų
ir kalbėdavo vis kitu akcentu.
Nebeateini pas mane išgerti kavos.
Jie labai mėgo kartu vaidinti.
...Vienas mano mielajai
Ir dar vienas į kelionę
Mano močiutė buvo labai ekstravertiška,
beveik nepakenčiamai.
Tiesiog bedugnis emocijų šulinys,
kurios joje nuolat virė.
Ji imdavo dainuoti,
staiga ją užliedavo emocijos
ir ji pravirkdavo.
Ji buvo nenuspėjama.
Taip, labai nepastovios nuotaikos.
Jam buvo sunku, nes mama elgėsi taip nenuspėjamai.
Bet manau, kad jis labai ją užjautė
dėl to, ką ji patyrė kaip vieniša motina.
Ji visada ten buvo. Visada.
Ji buvo pirmoji palaikytoja.
Ji buvo mano šalininkė.
Jis ją mylėjo besąlygiškai.
O ji labai didžiavosi, kad jam taip sekėsi,
kad jis keliavo po visą pasaulį.
Štai Didysis Benas, Aleksa. Matai tą didelį laikrodį?
Il Torcello, la prima capitale di Venezia.
Man labai patiko keliauti.
Labai patiko būti tos didelės keliaujančios šeimos dalimi.
Stengiausi keliauti kartu, kai tik galėjau.
Jaučiau, kad Billy buvo svarbu
leisti laiką su Aleksa.
Esu
Nekaltas žmogus
Taip, aš toks
Ar jūsų gerbėjai gaus viską, ko nori?
Ne viską.
Ji turi daiktų iš persirengimo kambario, makiažo priemonių, puikių dalykėlių.
Žmonės jautė tvirtą ryšį su jais kaip pora.
Manau, žmonėms buvo smagu matyti, kad priešingybės iš tiesų traukia.
-Sveiki, aš Johnas Malkovichius. -Aš Billy Joelis.
Turiu pasakyti, kad žaviuosi, jog vedei Cindy Crawford.
Ne, esu vedęs Christie Brinkley.
Pasvajok.
Išleidau Nylon Curtain,
o paskui ir Innocent Man.
Turėjau mažametę dukterį.
Nenorėjau lieti prakaito užsidaręs vienas
ir kurti dainas vieną po kitos.
Norėjau pasidžiaugti savo šeima.
Todėl keletą metų bandžiau tam atsispirti.
Bet žinojau, kad galiausiai teks grįžti prie darbo.
Pagrok harmoniją.
Rašyti buvo sunku.
Nebuvau toks ambicingas kaip tada, kai kūriau ankstesnius albumus.
Girdžiu tai šiame albume.
Bet turiu sugalvoti kitą dalį.
Perėjimą arba...
Dažnai kurdamas dainą matydavau pianiną
kaip didelę juodą pabaisą su 88 dantimis,
kuri bandė nukąsti man ranką.
Ir man nesisekė.
O kai galiausiai imdavo sektis,
nesitraukdavau tol, kol nepabaigdavau.
Nes kūrybinis blokas yra blogiausia, kas gali būti.
Visada rašiau vienas.
Jautiesi labai vienišas.
Turiu taip jaustis, kai rašau.
Kitaip išsiblaško dėmesys.
Turiu būti savo urve, kaip urvinis žmogus.
Tampu irzlus, piktas ir paniuręs,
patiriu įvairiausių emocijų.
Jaučiuosi visiškai izoliuotas nuo išorinio pasaulio.
Bet taip turi būti, jei noriu rašyti vienas.
Turiu būti visiškame vakuume.
Todėl tai vienišas darbas.
Man pagrindinė kalba yra muzika. Muzikoje visada yra žinia.
Ji net svarbesnė nei žodžiai. Joje visada kažkas yra.
Bet reikia įdėti darbo, kad sužinotum, kas tai yra.
Šiame kambaryje būgnai skamba puikiai.
Negirdi būgnų?
-Gerai skamba? -Neįtikėtinai.
-Libai, gali eiti namo. -Dainuok.
Nagi, dainuok.
Philas Ramone, kuris buvo Ray Charleso draugas,
man pasakė, kad Ray nori drauge įrašyti dainą.
"Gal turi kokių idėjų, ką galėtum parašyti Ray ir sau?"
Visą gyvenimą idealizavau Ray Charlesą.
Jis turbūt mano visų laikų mėgstamiausias dainininkas.
Pamaniau: "Parašysiu dainą apie tai, ką turime bendro."
Kas buvo nuosekliausias dalykas mūsų gyvenime?
Pianinas.
Nuskridome į Los Andželą sesijai,
įėjo Ray Charlesas, ir aš beveik suakmenėjau.
"O Dieve, jis tikrai čia.
Tai tikrai Ray Charlesas."
Tu turėsi dainuoti: "Nuėjau ilgą kelią iš gyvenimo..."
Užbaigsiu perėjimą.
-Turiu ir toliau dainuoti? -Taip.
Philas Ramone pasiūlė:
"Gal abu grokit pianinu?"
Tai iškart pralaužė ledus.
Tai ryšys tarp žmonių.
Abu esame labai prisirišę prie to daikto.
O dabar aš dainuosiu su Ray Charles!
Labai bijojau.
Ji mane supranta
Tik ji viena tą gali
Mano mieloji Grand
Ji yra viskas, ko man reikia
Man labai patinka ši metafora: visą gyvenimą trunkantis
meilės romanas su pianinu.
Labai myliu tą dainą.
O su juo kartu dar dainavo ir Ray Charlesas.
Tai genialu.
Tereikia
Tik galios mano rankose
Ir ši mažutė Grand
Man tampa labai gera
Labai gerai.
-Taip, puiku. -Tai sriuba.
Metas sriubai.
Dienos sriuba, tikrai taip.
Štai kas būna, kai atsipalaiduoji.
Teisingai! Ne, štai ir viskas.
Vienas, du
Vienas, du, trys, keturi
Po The Bridge pasirodymo surengėme turą po visą pasaulį.
Keliavom visur.
Daug grojome Prancūzijoje.
Buvome Olandijoje. Skridome į Londoną.
Grojome Berlyne 1989-aisiais, kai griuvo Berlyno siena.
Buvome pirmieji ten groję muzikantai, kai Vokietija susivienijo...
Aš net sakiau kalbą.
Visada maniau, kad reikia vykti į unikalias vietas,
kur žmonės neturi galimybės tokių dalykų patirti.
O tu sutikdavai vykti ten, kur kiti atsisakydavo, pavyzdžiui, į Rusiją.
Koks turėtų būti didžiausias šios dviejų savaičių trukmės
viešnagės privalumas?
Susirasti daug draugų,
pradžiuginti žmones mano muzika
ir sukurti tai, ką būtų galima tęsti.
Tas žmogus tiesiog pasikvietė mus pas save į namus.
-Turit geros muzikos. -Ačiū.
Popmuzika yra universali kalba, suprantama bet kurios šalies jaunimo.
Nepanašu, kad politikai sugebėtų pasiekti didelių pergalių.
Manau, kartais užduotis pradėti dialogą tenka menininkams.
Iki, ačiū.
Turėjome puikią publiką,
kuri labai džiaugėsi galėdama klausytis rokenrolo.
Jie norėjo pašėlti.
Tokia buvo žmonių Rusijoje dvasia.
Jie norėjo leisti su mumis laiką.
Ant stalo būdavo padedamas vodkos butelis,
jie jį atkimšdavo, numesdavo kamštį.
Pamenu, vodkos buteliai nebuvo su užsukamais dangteliais.
Kamštelį nuimdavai ir išmesdavai.
Klausdavau: "Ar neturit kamštelių, kuriuos būtų galima vėl uždėti?"
O jie stebėdavosi: "Kaip tai?
Kam?"
Kai sudaužiau pianiną, miniai tai labai patiko.
Jie nebuvo to matę.
Turtingi amerikiečiai gali daužyti savo įrangą.
"Ar jis ant mūsų pyksta?"
"Ką sudaužysi šįvakar?"
Da-da!
Ten tėvelis, Aleksa, sraigtasparnyje!
Ten tėvelis!
-Prieš dvi dienas grįžau iš Leningrado. -Koks jausmas grįžti namo?
Labai džiaugiuosi, kad gyvenu JAV
Hully gully
Labai smagu sugrįžti.
Mes vėl keliaujam. Šįkart vykstame į Meiną.
Kol kas atvykom iki čia.
Bantamo ežeras.
Christie, parodyk jiems Bantamo ežerą.
Išvykome į kelionę automobiliu Meino pakrante,
priartėdami ir vėl nutoldami nuo kranto.
Tai buvo stebuklinga kelionė atrandant mažus miestelius.
Mano tipo miestelis Menemsha...
Įdomu tai, kad kiekviename aplankytame miestelyje
užėjus į restoraną padavėjas ar savininkas sakydavo:
"O, taip. Jums priklauso tas didžiulis namas šioje gatvėje."
Atsakydavom: "Ne, nepriklauso."
Tada jie sakydavo: "O, taip, taip.
Jūs iš manęs pirkot arklį."
"Ne, nepirkom."
Įdomu.
Džiaugiuosi, kad apsistosim čia,
o ne važiuosim toliau.
Nes jau temsta.
Sutikti žmonės sakydavo:
"Taip, jūs nusipirkot tą seną viešbutį
Šiaurės Karolinoje", ar ką nors panašaus.
"Ne, ne mes."
Man ėmė kirbėti mintis,
kad jo vadybininkas pirko nekilnojamąjį turtą už jo pinigus.
Galvojau: "Oho, jis visur skraido
privačiu lėktuvu.
Perka daugybę lenktyninių žirgų.
Ir visi mano, kad turime nekilnojamojo turto šalia jų."
Žinau, kad turi bėdų
"Kažkas čia ne taip."
Bet ir pats turiu bėdų
Pasakiau Billy: "Frankas Weberis tave apiplėšinėja."
Jis nenorėjo to girdėti.
Turėjau butą Manhatene
ir nuvykau apžiūrėti namo, kurį reikėjo restauruoti.
Ir sužinojau, kad yra problemų dėl kainos.
Pažįstami muzikos industrijos žmonės man sakė:
"Neturėtum turėti dėl to bėdų.
Juk išleidai tiek hitų. Kur visi tavo pinigai?"
Atsakymo neturėjau.
Tikrai tuo rūpinausi nepakankamai.
Kiekviename gyvenime turi palyti
Man paskambino Billy ir pasakė:
"Neturiu pakankamai pinigų sumokėti už namą."
Paklausiau: "Bet Frankas gali sumokėti už savo namą?"
Jis atsakė: "Na, jam nereikia išleisti tiek, kiek man."
Tariau: "Billy, tu toks naivus."
Kartais visi vaikštome tamsoje
Frankas buvo tapęs patikėtiniu, patikimu patarėju.
Billy man pasakė, kad turi mažai pinigų.
Tame jo karjeros etape Billy Joeliui pasakyti
"neturiu pinigų" buvo absurdiška.
Kažkas ne taip.
"Išleidai į populiariausių dainų.
Rengi turus. Turėtum turėti daug pinigų."
"Kodėl neturi daug pinigų? Kas nutiko?"
Jis man atsakė:
"Rūpinkis savo suknistais reikalais."
Kai pirmą kartą jam tai pasakiau, jis atsakė:
"Pažįstu jį daug seniau nei tu."
Jam atrodė, kad tai jo šeima, kurią jis pats pasirinko.
Atsakiau: "Myliu tave, noriu tave apsaugoti.
Matau, kaip esi apiplėšinėjamas."
Billy juo pasitikėjo.
Jis juo pasitikėjo labiau nei manimi,
todėl, aišku, man buvo skaudu.
Pasakiau: "Gal pasisamdyk auditorių?
Pasisamdyk auditorių. Nesakau, kad kažkas ne taip,
bet kas nors turi tuo pasidomėti."
Todėl užsakiau auditą.
Po to sužinojau,
kad pinigų turiu daug mažiau nei turėčiau turėti.
Tai mane pribloškė.
Turėčiau turėti tiek, o turiu tiek.
Vakar Joelis pateikė 90 mln. dolerių ieškinį Frankui Weberiui,
savo vadybininkui nuo 1980 m.
Nepriklausomas Weberio įmonės Frank Management
auditas atskleidė, cituoju:
Weberis naudojosi Billy kaip savo asmeniniu banku.
Blogai jau tai, kad vadybininkas
anksčiau buvo Billy svainis,
bet jis yra ir Billy dukters krikšto tėvas.
Buvau skolingas Dėdei Semui 5 mln. dolerių.
Neturėjau pinigų, kuriuos maniau turintis.
Tai buvo labai skausminga.
Billy pasižymi akla ištikimybe,
ir jis buvo aklai ištikimas Frankui.
Galiausiai ištikimybė nutrūko.
Tai buvo emocinis šokas.
Jei negaliu pasitikėti juo, kad manimi rūpintųsi...
Koks buvau kvailys!
Koks buvau naivus!
Tai labai prislėgė.
Kai pradėjau dirbti Billy, jam net nepriklausė visos autoriaus teisės.
Mano vadovaujami
atgavome visų jo dainų
teises.
Frankas Weberis teigia, kad darė tai, kas buvo geriausia Billy Joeliui,
ir ieškinys užklupo jį visiškai netikėtai.
Billy sakydavo, kad jis pasirūpins muzika,
o aš turiu pasirūpinti verslu.
Frankas kaltinimus neigia
ir aiškina, kad investicijos nepasiteisino
dėl recesijos ir kitų priežasčių.
Mano tėčiui tai buvo gyvenimą pakeitęs tragiškas įvykis.
Jei pinigai padaro žmogų turtingu...
Kai jis išdavė jo pasitikėjimą ir jo draugystę...
Tada galbūt niekad toks netapsiu
Manau, tai jį labai įskaudino.
Jam dėl to buvo labai skaudu.
Būsiu menkas veikėjas...
Kai sužinojau, kad mano pinigai buvo išleisti,
labai įsiutau.
Supratau, kad turėsiu pradėti iš naujo.
Turėjau grįžti prie naujų dainų rašymo
bei įrašinėjimo,
vėl pradėti keliauti ir bandyti užsidirbti pinigų.
Turiu šeimą ir vaiką,
turiu žmoną, giminių, privalau visais pasirūpinti.
Nes aš rūpinausi visais.
Pavargai?
Aš išsekęs. Dirbau be sustojimo.
Bijojau, kad tai pakenks mano santuokai.
Tai pakenks mano santykiams su dukra.
Pykstu dėl to. Esu įsiutęs.
Noriu būti su jomis.
Nenoriu to daryti dėl finansinių priežasčių.
Bet neturėjau pasirinkimo.
Turėjau uždirbti pragyvenimui.
Šiame savo karjeros etape
jis galėjo koncertuoti po keletą vakarų Madison Square Garden,
po keletą vakarų Bostone.
Todėl galimybė
vėl uždirbti prarastus pinigus
turbūt buvo geriau
nei toliau kovoti ir švaistyti energiją,
leistis būti žlugdomam...
Taigi, buvo priimtas sprendimas
pasiraitoti rankoves ir imtis darbo, kad viskas būtų atkurta.
Rašytojas, kompozitorius, dainininkas ir koncertų artistas iš Long Ailendo.
Billy Joelis atvyksta į Yankee Stadium.
Su kiekvienu albumu jis tampa vis populiaresnis.
Turbūt dėl to, kad jis išlieka paprastu
nepaisant savo ypatingo talento.
Ar patinka, kaip skamba pabaiga?
Bus trijų dainų bisas?
Labai gerai.
Rokenrolas, Billy Joelis!
Nesvarbu, ką jis dainuos, aš tik noriu pamatyti Billy Joelį.
Jis puikiai pralinksmina, jis neįtikėtinas.
Atvykome iš Ohajo, kad pamatytume Billy Joelį grojantį Piano Man.
Plaukiu savo laivu Aleksa
Kertu Blok Ailendo sąsiaurį
Kelionės tikslas - Vinjardas
Bet šįvakar vykstu į Nantaketą
Taip nutinka daugeliui muzikantų.
Turiu apmokėti sąskaitas Ir vaikų, kuriems reikia drabužių
Mums rūpi ne pinigai.
Tai dariau ne dėl pinigų. Norėjau būti muzikantu.
Kaip ir visi vietiniai
Turėjau parduoti savo namus
Per daug išdidus, kad išvykčiau Liejau devintą prakaitą
Kad neprarasčiau Aleksos
Nemėgstu mąstyti kaip verslininkas.
Norėjau būti artistas.
Norėjau galvoti tik apie muziką ir kūrybą.
Aš aukščiau už visa tai.
Nesąmonė. Nebuvau aukščiau už tai.
Geras kapitonas negali užmigti
Turėjau apsaugoti tas dainas. Jos buvo mano vaikai.
Jos buvo našlaitės, kol nepradėjau naudotis savo kaip tėvo teisėmis.
Nuo varpo Gardiner's Bėjuje
Pats ėmiau dirbti savo vadybininku
ir niekada nesigailėjau.
Bet sausumoje yra žmonių kurie manimi pasikliauja
1989-ieji Billy Joeliui buvo didelių pokyčių metai.
Jam sukako 40, jis atleido savo vadybininką, priėmė naujų grupės narių
ir įrašė pirmąjį albumą per trejus metus.
Jis vadinasi Storm Front.
Billy Joelio viduje liepsnoja ugnis, pakurstyta blogos vadybos
Nuskurdintas Billy Joelis sunkiai dirba, kad išliptų iš duobės
Ta vėliava yra uragano vėliava.
Raudona vėliava su juodu stačiakampiu viduryje.
Ją pamatęs turi niekur nevykti.
-Tai įspėjimas? -Taip.
Tai reiškia, kad kažkas nutiks. Artėja audra.
Nekantrauju
Išplaukti į atvirus vandenis
Plevėsuoja raudonos vėliavos
Ant pakrančių sargybos stiebo
Mėgstamiausias Billy Joel albumas?
Sunkus klausimas.
Man tai Storm Front.
Žmonės sako: "Jei esi Billy Joelio fanas,
tai buvo vėlyvas jo karjeros etapas."
Ar daug žinote muzikantų,
išleidusių tokį paveikų albumą
vėlyvuoju savo karjeros metu?
Billy Joelis muzikos versle sukasi jau 16 metų ir teigia,
jog sunku pasiekti, kad kiekvienas albumas būtų vis kitoks.
Šįkart jis bandė tai padaryti dirbdamas su nauju prodiuseriu,
Micku Jonesu iš Foreigner.
Problemų su Philu Ramone neturėjau,
tiesiog šįkart norėjau dirbti su dainų autoriumi
ir žmogumi, kuris groja kokiu nors instrumentu, kaip Mickas Jonesas.
Su Philu Ramone dirbau iki devintojo dešimtmečio pabaigos
ir man atrodė, kad darbas tapo rutiniškas.
Supratau, kad metas pokyčiams.
Žinojau, kad Philas buvo labai įskaudintas.
Santykiai buvo labai glaudūs.
Tai buvo lyg skyrybos.
Žmonės, su kuriais dirbi, tampa lyg šeima.
Sunku atsiskirti nuo šeimos.
Tai ne visada lengva, kai esi pratęs viską daryti tam tikru būdu.
Stoviu čia
Matant visam pasauliui
Bet Billy turėjo tai padaryti.
Norėdamas išlikti aktualus jis turėjo keistis, skambėti kitaip.
Tik norėjau Kad žinotum
Begėdis
Billy tai darė su kiekvienu albumu, jis keitėsi.
Bet tame albume pokyčiai buvo akivaizdūs.
Harry Truman, Doris Day, Raudonoji Kinija, Johnnie Ray
Pietų Ramusis, Walter Winchell Joe DiMaggio
Joe McCarthy, Richard Nixon Studebaker, televizija
Šiaurės Korėja, Pietų Korėja, Marilyn Monroe
We Didn't Start the Fire buvo pirmasis singlas
iš albumo Storm Front,
ir jis tapo milžinišku hitu.
Rosenbergai, atominė bomba Sugar Ray, Panmundžomas
Brando, Karalius ir aš, ir Rugiuose prie bedugnės
Eisenhower, vakcina Anglija turi naują karalienę
Marciano, Liberace Santayana sudie
Mes neįžiebėme ugnies
Ji degė visada, nuo pasaulio...
Kai rašiau tą dainą,
man kilo mintis apie antraštes.
Skaičiau jas metai po metų.
Vis naujos antraštės.
Joseph Stalin, Malenkovas Naseras ir Prokofjevas
Rockefelleris, Campanella Komunistų blokas
Skaitydamas tas antraštes aiškiai jauti istoriją.
Dien Bien Phu krito Rock Around the Clock
Libanas, Charles de Gaulle Kalifornijos beisbolas...
Šiandien, sulaukęs 41-erių,
mokyklos taip ir nebaigęs pankas
turi naujų netikėtų gerbėjų: mokyklinukų.
Anot kai kurių mokytojų,
Joelio daina yra geriausia mokymo priemonė
nuo Sezamo gatvės laikų.
We Didn't Start the Fire iškėlė Billy
į didžiausias iki tol karjeros aukštumas.
Jis - viena didžiausių Amerikos žvaigždžių: Billy Joelis.
-Billy Joel. -Billy Joel.
Ką tik pradėjome repetuoti turui,
kuris prasidės gruodį.
Jis tęsis labai ilgai.
Nemėgstu keliauti, bet mėgstu groti.
Kai muzikantams smagu groti kartu,
prisimeni, kodėl apskritai to ėmeisi.
Esi pasaulio viršūnėje.
Vadink mane juokdariu ar kvailiu
Šią akimirką man visai nesvarbu
Tyras kaip kristalas Aštrus kaip peilis
Dabar geriausias mano gyvenimo etapas
I Go To Extremes buvo tai, kas vyko jo gyvenime,
nes jis balansavo tarp buvimo šeimos žmogumi
ir kenčiančiu menininku.
Mieloji, Nežinau, kodėl elgiuosi ekstremaliai
Nežinau visko, ką jam tuo metu teko patirti.
Bet mačiau kenčiantį žmogų.
Kuris muzikantas
nesijaučia saugus ant scenos ar savo muzikoje?
Ji vienintelė tavęs neišduos.
Esu tikra, kad tai buvo jam saugi vieta.
Mieloji, Nežinau, kodėl elgiuosi ekstremaliai
Tai lyg manija.
Kodėl elgiuosi ekstremaliai?
Kodėl visada esu ant išsekimo ribos?
Tai ne visada malonu.
Tave plėšo į visas puses.
Kai tą supranti, pagalvoji: "Su manimi turbūt nelengva gyventi."
Tai man primena mamą, nes jos nuotaika dažnai keitėsi.
Ji būdavo prislėgta, o paskui euforiška.
Turbūt tai šeimos bruožas.
Vyko Storm Front turas.
Mačiau, kaip Billy netenka savitvardos.
Šįkart jam tikrai buvo blogai.
Jis ateidavo į repeticiją ir blaškydavosi
tarp to, kas ten vyko, ir bandymo nuraminti skausmą.
Jis liepdavo man ką nors padaryti su būgnais,
o kitą dieną ateidavo ir klausdavo, kodėl tai darau.
Kiti žiūrėdavo į jį ir sakydavo:
"Vakar pats liepei jam tai daryti."
Jis nustebdavo: "Rimtai?"
Jis neprisimindavo.
Šiuo laikotarpiu Billy blaškėsi.
Jo gyvenime buvo per daug įvykių.
Vieną naktį pabudau lovoje ir apsidairiau: "Kur Billy?"
Ėmiau skambinti į aplinkinius barus
ir radau jį.
Jie patvirtino: "Taip, jis čia."
Paprašiau: "Nieko jam nesakykit.
Tik norėjau sužinoti, kur jis."
Tokių incidentų buvo ne vienas
ir man darėsi neramu.
Bet jis nenorėjo apie tai kalbėti.
Jis norėjo tai nustumti gilyn, kuo toliau.
Daugybė menininkų kenčia nuo priklausomybių.
Jiems reikia kažkur išsilieti.
Be to, pramogų pasaulio atstovai patiria nesibaigiantį spaudimą.
Jie jaučia spaudimą ant scenos.
Jie turi patenkinti visus tuo pat metu.
Jis jautė spaudimą rinktis: puoselėti santuoką su mano mama
arba tęsti turus.
Manau, jo pečius slėgė sunki našta,
todėl jis ėmė gerti.
Ką šiuo metu kuri?
Rašau ir įrašinėju naują albumą
čia, Long Ailendo rytinėje pusėje.
Turiu įsirengęs nedidelę studiją.
China, neužbaigtas įrašas, 1992-12-16
Jis norėjo tai daryti
Šelter Ailende,
nes rytinėje Long Ailendo dalyje jautėsi labai patogiai.
Atrinkinėju įrašus.
Šiuo metu albumo darbinis pavadinimas yra The Shelter Island Sessions.
Jis galvojo: "Palikim jį ten, kur jis gimė, ir čia jį užauginkim."
Billy ketino pats jį prodiusuoti.
Taigi, dabar jis rašė dainas, muziką,
žodžius, rūpinosi darbu studijoje.
Jis negalėjo aprėpti visko. Darbų buvo per daug.
Jis pasakė: "Turiu rasti prodiuserį."
Taigi, jis paskambino Danny Kortchmarui.
Iš pradžių paėmėme įrašus ir nusinešėme į kitą studiją,
kad galėtume paklausyti, ką jis turi įrašęs.
Jis paklausė: "Ką manai?"
Atsakiau: "Trys dalykai man labai patinka.
Man patinka tekstų autorius. Jis nuostabus.
Man patinka klavišininkas ir vokalistas.
Visi kiti labai prasti."
Jaučiau, kad tie vyrukai buvo taip pripratę prie savo padėties,
kad atrodė, jog jie nedirba rimtai.
Pasakiau: "Leisk man atsivesti savo žmones.
Jei nepavyks, galėsi tęsti tai, ką darei iki tol.
Niekas nenukentės."
Nenoriu atsisakyti naujoviškos idėjos tik todėl,
kad esu pratęs viską daryti tam tikru būdu.
Ir man patiko tai, ką girdėjau.
Bet tamsoje
Matau tavo įjungtą šviesą
Išgirdau, kad Billy grįžo į studiją su kita grupe.
Pasakiau: "Paskambinsiu Billy."
Jis paklausė: "Ko nori?"
Sakau: "Kas vyksta?"
O jis: "Kaip tai, kas vyksta?
Tu man paskambinai. Kas vyksta?"
Sakau: "Billy, aš žinau."
O jis: "Libai, turiu tai išbandyti.
Noriu tik išbandyti. Padarysiu tai vienai dainai."
Viena daina pavirto dviem,
paskui trimis, o paskui ir visu albumu.
Atėjo metas versti naują puslapį.
Billy puslapį verčia sunkiuoju būdu.
Jis ilgai buvo mano būgnininkas.
Man nesisekė dirbti su Liberty.
Buvo tempo skirtumų.
Buvo asmeninio gyvenimo skirtumų.
Tai buvo lyg piktos skyrybos.
Dėl to kilo įtampa.
Atsirado didelė trintis.
Buvo daug įžeistų jausmų.
Pamenu, kad dėl to pykau.
Nusiunčiau jam faksą:
"Billy, suprantu, kad turi daryti tai, ką reikia, nes ant įrašo yra tavo vardas.
Jei tau kada reikės mano pagalbos, skambink, padėsiu.
Bet jei mano pagalbos reikės Danny Kortchmarui, tegu bučiuoja man subinę."
Billy paėmė tą faksą
ir pakabino ant sienos studijoje.
Daug kas ant manęs pyksta,
nes mano, kad blogai pasielgiau su Liberty.
Neketinu dėl to teisintis.
Mums nesisekė dirbti kartu, todėl taip ir įvyko.
Manau, Libas dėl to pyko,
bet mes susitaikėm ir vėl esame draugai.
B, D, ir F diezas dešinėje rankoje.
B, D, E.
Tik į A ir C diezą.
Žinojau, kad jis talentingas,
bet nežinojau, koks jis kietas, kol neatsidūriau su juo studijoje.
Jis europietišką muziką vertė popmuzika,
o to daugiau niekas nedarė.
Visi kiti ateina iš folkloro muzikos, bliuzo
arba to laiko popmuzikos.
Jis ėmė naudoti elementus, kurie nebuvo dažnai naudojami.
G, D ir F diezas dešinėje rankoje.
Mačiau Neilo Diamondo, kuris yra puikus dainų kūrėjas, citatą.
Jis kalbėjo apie tai, kaip priprato rašyti dainas.
Jis sakė: "Atleidau sau, kad nesu Bethovenas."
Kai tai perskaičiau, supratau, jog čia ir yra mano bėda.
Dar nebuvau sau atleidęs, kad nesu Bethovenas.
Kaltinau save, nes, mano nuomone,
Bethovenas buvo geriausias visų laikų kompozitorius.
Mano kaip muzikanto istorija
prasidėjo nuo klasikinės muzikos klausymo,
nes mano tėvas buvo klasikinį išsilavinimą gavęs pianistas,
o mano mama klausydavo tokias radijo stotis.
Daug vaikų pradėję klausyti radiją
pradėjo nuo popmuzikos.
Aš klausiau Mocartą, Bachą, Bethoveną.
Tai mane pakerėjo.
Tas klasikos pamokas pasitelkiau rašydamas dainas.
Man buvo svarbu, kad muzikos būtų galima klausytis pačios, be žodžių.
Pavyzdžiui, Uptown Girl.
Tai būtų galėjęs būti Mocarto kūrinys.
Tai jaučiasi klausant daugelio mano dainų.
Tarkim, This Night tema paimta iš Bethoveno kūrinio.
Ji paimta iš Patetinės sonatos.
Tai melodingiausia Bethoveno muzika.
Bet jo Patetinės sonatos temą panaudojau This Night priedainiui.
Bet aš jį įvardijau.
Ant albumo viršelio nugarėlės parašyta: "L. v. Bethovenas".
Žmonės sakė: "Jis pavogė iš Bethoveno!" Nepavogiau.
Aš jam nemokėjau, bet nepavogiau.
Mes seni pažįstami.
Grojau smuiku dainoje Downeaster "Alexa".
Pastebėjau, kad jis labai mėgsta klasikinę muziką.
Jis moka groti pianinu, bet ir kurti orkestruotę.
Man patinka jo harmoninės progresijos.
Pavyzdžiui, Allentown yra daug harmoninių moduliacijų.
Man visada darė įspūdį tai, kaip jis manevruoja harmonijomis.
Tas pats yra ir klasikinėje muzikoje.
Visi stovime milžinams ant pečių.
Muzika neatsiranda iš niekur.
Ji gimsta iš darbo ir mokymosi.
Imi tai, kas jau buvo sukurta.
Klausai, sugeri,
o tada atlieki, bet su tau vienam būdingu prieskoniu.
Taip muzika gyvena toliau.
Nežinau, kaip ją pagroti.
Kairė ranka groja arpedžio.
Niekas neužaugo inkubatoriuje.
Visi patyrėme tam tikrą įtaką.
Aš turbūt nuolat vagiu nė pats to nežinodamas.
Jo galvoje pilna harmonijų.
Nepamirškim, kad sėsdamas prie pianino jis vadovaujasi instinktais.
O jo instinktai labai susiję su klasikine muzika,
taip pat bliuzu ir rokenrolu, kurį jis labai mėgo.
Tas albumas yra kelionė.
Viena daina gimdo kitą.
Čia yra dainų ciklas.
Didžioji dalis parašyta taip, kaip paprastai rašau.
Pasiekiu tam tikrą sapno būklę,
panašią į transą.
Jaučiu tėkmę, kaip upės.
Pagalvojau dar apie kai ką: kai darom pauzes...
Kaip pradėti...
Dainą The River of Dreams susapnavau.
Pabudau girdėdamas ritmą,
šauksmą ir atliepimą, kaip gospelo giesmėse.
Nesu gospelo kūrėjas,
bet man tai buvo taip neįprasta.
Pamaniau: "Nerašysiu to.
Ne, ne, ne." Iškart tai atmečiau.
Šauksmas ir atliepimas, kaip bažnyčioje.
Nuėjau nusiprausti duše, muiluojuosi ir dainuoju...
ir negaliu liautis.
Tai tapo mano dalimi. Nedavė man ramybės.
Lyg sakė: "Turėsi tai parašyti,
nori ar nenori."
Jei kažkas yra taip galinga ir žadina tokius jausmus,
dažniausiai reikia to imtis.
Tai reikia parašyti.
Vidury nakties
Miegodamas vaikštau
Ateinu prie kranto
Labai gilios upės
Turbūt kažko ieškau
Kažko švento, ką praradau
Bet upė plati
Ją sunku perbristi
Vidury nakties
Miegodamas vaikštau
Tuo metu patyriau katarsį.
Turėjau iš naujo atrasti tikėjimą žmonija.
Turėjau vėl patikėti savimi.
Man reikėjo atpirkimo.
Nors žinau, kad upė gili
Ateinu prie jos kas vakarą Ir stoviu ant kranto
Bandau perplaukti į kitą krantą
Kad pagaliau rasčiau tai Ko ieškau
Vidury nakties
Miegodamas vaikštau
Per baimės slėnį
Prie gilios upės
Aš kažko ieškau
Prarastos sielos dalies
To, ko niekad neprarasčau To, kas buvo pavogta
Baigdamas kurti albumą supratau,
kad dainos forma užbaigė ciklą.
Buvau pavargęs nuo žodžių rašymo.
Neketinau liautis klausęsis muzikos ar ją kūręs.
Bet jau pasakiau tai, ką norėjau.
Mano dainų rašymas čia ir baigiasi.
Sėdžiu čia, Avalone
Žiūriu į pliaupiantį lietų
Buvau pavargęs nuo rimo teroro.
Visi vėl namie
Paklausiau jo, kodėl jis liovėsi rašęs popdainas,
o jis atsakė, kad tai baisiausia,
sunkiausia patirtis, kurią jam teko išgyventi.
Todėl, kad jis perfekcionistas,
ir tai griovė jo gyvenimą.
Tai paskutiniai žodžiai, kuriuos turiu pasakyti
Rašymas yra neišvengiamas dalykas, kaip alkis.
Jei to savyje neturi, tiesiog nerašai.
Bus kitų žodžių kokią kitą dieną
Manau, rašydamas Famous Last Words
jis galvojo: "Nebenoriu konkuruoti pats su savimi.
Nenoriu, kad mano kūryba būtų lyginama su Just The Way You Are,
The Stranger, ar kuo kitu."
Manau, ateina laikas, kai turi į tai žvelgti filosofiškai ir pasakyti:
"Dabar metas stoiškai patylėti."
Gerbiu tai.
Tai paskutiniai žodžiai, kuriuos turiu pasakyti
Man vis dar atrodo, kad tai buvo natūrali įvykių eiga.
Tarsi užverčiau knygą.
Ačiū.
Liovęsis rašyti Billy sakydavo,
kad jam išgarsėjus visi jo dainose
ieškojo gilios prasmės
ir į viską buvo žiūrima per jo kaip garsenybės filtrą,
per jo gyvenimą, jo santuokas.
Ir staiga kažkas nutrūko.
Manau, tai buvo susiję ir su baime.
Jis nenorėjo būti žmogumi, vyresniame amžiuje kuriančiu ne taip gerai.
Manau, Billy norėjo tam tikro pripažinimo, kurio niekada nebuvo gavęs.
Rimto, literatūrinio, poetinio.
Kritikų nuomonė apie Billy laikui bėgant gerėjo,
bet nemanau, kad jam to užteko.
Tai šiek tiek liūdna:
štai žmogus, kuris buvo lyg kūrybos fontanas, ir dabar išdžiūvo.
Jis vis dar buvo aktyvus atlikėjas,
vis dar rengė gyvybingus pasirodymus,
bet nieko neberašė.
Tai lyg galvosūkis.
Vidury nakties
Miegodamas vaikštau
Per tiesos dykumą
Prie gilios upės
Visi išplaukiame į vandenyną
Visi prasidedame upeliuose
Kai parašiau River of Dreams
man buvo būtina liautis rašius dainas.
Bet ji tapo hitu. Keista.
Stingas, Billy Joelis laimi svarbiausius Grammy apdovanojimus
Jis ne tik vėl uždirbo prarastus pinigus, bet grįžo dar garsesnis ir geresnis,
gal dėl tų sunkumų.
"Jei mane pargriausi, eik velniop. Aš grįšiu su dviguba jėga."
Nuo paskutinio jo turo praėjo treji metai.
Bet kai keliauji su pačiu populiariausiu albumu,
lipti ant scenos gerokai lengviau.
Miniai klykiant ir prašant dar, koncerto pabaigoje
Billy išbėga pro galines duris ir keliauja į kitą koncertą.
O kitas koncertas vyks Bostone.
Tada Filadelfijoje ir Niujorke.
Turas River of Dreams vyks dvejus metus.
Norėtume sužinoti, kaip tavo duktė Aleksa ir Christie
susidoroja su tuo, kad taip ilgai keliauji.
Ar jos keliauja kartu?
Kartais jos prie manęs prisijungia.
Aleksa jau lanko antrą klasę,
todėl jai sunkiau ištrūkti.
Bet tai viena iš priežasčių, dėl kurių
tai yra paskutinis ilgas turas, į kurį vyksiu.
Tikrai nenoriu gyventi kaip Willy Lomanas.
Nori matyti, kaip tavo vaikas auga.
Taip. Nenoriu tapti dėde tėveliu.
Mūsų santykiai prasidėjo labai smagiai,
mėgaudavomės vienas kito draugija,
bet jį pasiglemžė darbas.
Jei ir prisijungdavau prie turo, aš jo nemačiau,
nes poilsis po koncerto
užsitęsdavo iki vėlyvos nakties.
Svarsčiau: "Ką aš čia veikiu?"
Nebežinojau, ką daryti.
Nenorėjau būti vieniša,
tik aš ir Aleksa
tame dideliame name, kuriame turėjo būti daug gyvybės,
meilės ir muzikos...
juoko ir panašiai.
Santykiai pašlijo.
Palaikiau santykius su žmogumi, kuris man labai rūpėjo,
bet negalėjau būti namie.
Negalėjau būti su šeima.
Man tai buvo labai liūdnas metas.
Labanakt, angelėli, Laikas užmerkti akeles
Pasilaikyk tuos klausimus kitai dienai
Tuo metu
Aleksa turbūt žinojo, kad jos tėvai išsiskirs.
Vaikui tai didelė trauma.
Ji turėjo žinoti, kad visada būsiu šalia.
Pažadėjau, kad niekada tavęs nepaliksiu...
(Labanakt, angelėli) Lopšinė...
Net negaliu apie tai kalbėti, gniaužia gerklę.
Kad ir kur eitum, Nesvarbu, kur...
Jis parašė tą dainą, kad pasakytų: kad ir kas nutiktų,
tavęs nepaliksiu.
Labanakt, angelėli Jau metas miegoti
Dar noriu daug ką pasakyti
Pamenu, kad tai buvo labai emociškai chaotiškas laikas.
...kai ėjome buriuoti smaragdo...
Manau, ne paslaptis, kad jis ėmė daug gerti,
ir neprisimindavo, ką darė prisigėręs,
todėl nesuvokė, kaip skaudina žmones.
Vanduo tamsus ir gilus Šioje senoje širdyje
Jam užėjus apsimesdavau, kad miegu,
nes nenorėjau jo tokio matyti.
Vieną vakarą susiginčijome
ir aš pasakiau: "Daugiau nebegaliu.
Pasiimu Aleksą į Niujorką ir išvykstu."
Jis atsakė: "Gerai, važiuok."
Supratau, kad meilė ne geležinė.
Atrodo, kad taip yra.
Bet yra dalykų, kurią ją po truputį griauna.
Galiausiai viskas sugriūva.
Būna sunku.
Buvau sugniuždytas.
Vieną dieną mūsų vaikas galbūt verks
Ir jei padainuosi jam šią lopšinę
Tavo širdyje visada...
Aš stengiausi. Norėjau, kad pavyktų.
Žinojau, kaip man pasisekė
turėti muziką ir visa tai, bet...
Tiesiog nepavyko.
Vieną dieną mūsų visų nebebus
Bet lopšinės vis skambės
Jos niekada nemiršta
Tokie būsim ir mes
Joelio ir Brinkley skyrybos Išsiskyrę nuo Padėkos dienos
Kiekvienoje širdyje yra kambarys
Saugus ir tvirtas prieglobstis
Išsigydyti žaizdoms
Kurias paliko buvę mylimieji
Kol sutiksi naują
Sakyčiau, jei yra visraktis,
atrakinantis dainas,
tai turbūt yra mano santykiai su kitais.
Viską rašau įkvėptas kažkieno kito.
Ir vis tiek jaučiu, kad pasakiau per daug...
Tikra meilė ne visada yra skrajojimas padebesiais ir ekstazė.
Didelė jos dalis yra skausmas.
Kaskart, kai laikiau rožę
Jaučiau tik jos spyglius
Taip jau yra Taip jau yra
Greit turbūt ir tau taip bus
Sunku parašyti ką nors paprasto, bet labai gilaus.
Kartais tai nutinka tik kartą gyvenime.
...Tai būtų didžiausia mano klaida
Joje yra neišrištų akordų.
Beveik kiekvienas akordas yra graudus.
Jį reikia išspręsti.
Jis neuždarytas. Todėl juntama įtampa.
Jeigu galėčiau rinktis
Tai lyg romano pabaiga.
Sprendimo nėra,
baisu apie tai net pagalvoti.
Ir tavo širdis gali būti sudaužyta
Todėl ją ir parašiau.
Neišpręsti akordai.
Taip jau yra Taip jau yra
Ir tai žinai tik tu
Jis grįžo.
Nepakartojamas pianistas Billy Joelis
ką tik pradėjo turą rytinėje pakrantėje.
Pirma reakcija išgirdus,
kad atlikėjas vėl rengia turą:
"O, jis reklamuoja naują albumą." Tai unikali koncepcija.
Tai pirmas kartas, kai išvykome į turą neturėdami naujo albumo.
Todėl mums tai irgi nauja.
Iki metų galo
jis apkeliaus Europą, Aziją bei JAV ir surengs daugiau nei šimtą pasirodymų.
Jis pavargo keliauti, bet tas dvi valandas, kai yra ant scenos,
jis vis dar tuo mėgaujasi.
Eikš, Virdžinija, neleisk man laukti
Jūs, katalikės, pradedate per vėlai
Anksčiau ar vėliau turi tiesiog patikėti
Gal aš tas vienintelis
Atlikdamas muziką ant scenos turi atiduoti viską, ką turi.
Negali savęs varžyti.
Apima euforija.
Manau, tuo gyvenimo laikotarpiu man to reikėjo.
Tik gerieji miršta jauni
Taip sakau
Tik gerieji miršta jauni
Tada pradėjau rengti Eltono turus.
Šįvakar Piano Man ant scenos susitiko su Rocket Man.
Taigi, scena buvo paruošta tam, ką kai kurie vadina šimtmečio turu.
Penktadienį nekviestas atėjau į tavo vakarėlį
Šeštadienį atsiprašiau
Sekmadienis atėjęs sujaukė mane...
Žinojau, kad žmonės mano, jog mes konkurentai.
Visada buvau lyginamas su Eltonu, nes jis išgarsėjo pirmas.
Tuo metu man tai nepatiko,
bet susitaikiau.
Gal tu ir teisi
Gal aš pamišėlis
Tarp jų vyko sveikos varžybos.
Jie buvo skirtingi pianistai,
todėl, mano nuomone, jie puikiai vienas kitą papildė.
Nebandyk manęs išgelbėti
Laikas, praleistas su Eltonu,
buvo tarsi stovykla. Buvo smagu.
Man labai patiko stebėti jų draugystę.
Kiek kostiumų yra užkulisiuose?
Neseniai daug jų išmečiau, todėl turiu apie 20.
-20! -Ruošiu daugiau.
-O kiek turi tu? -Daugiau nieko.
Mums buvo smagu, publikai patiko
ir ji vis didėjo,
iki 50, 80 tūkstančių žmonių.
Tai tęsėsi 16 metų.
Gal tu ir teisi
Vienas, du, trys, keturi
Pastaruoju daug rašyta apie tai,
kad popmuzika tau jau praeitis,
ir kad dabar visą dėmesį
skiri klasikinei muzikai.
-Ar tai tiesa? -Taip.
Nesakau, kad esu pakankamai geras
būti klasikinės muzikos kompozitoriumi, bet pradedu.
Daugybę metų rašiau muziką
tokiam Billy Joeliui.
Pradedu nuo jo pavargti.
Kai pradėjau kurti muziką, klasikinė muzika buvo mergina kaimynystėje.
Tada mane sužavėjo
viliokė - rokenrolas,
su tinklinėmis pėdkelnėmis,
ryškiai pasidažiusi ir rūkanti cigaretes.
Šis karštas romanas tęsėsi 25 metus.
Tada staiga vėl atradau kaimynystėje gyvenančią merginą.
Pirmasis kūrinys, kurį užbaigiau,
buvo pavadintas Soliloquy (On a Separation),
jis buvo apie tai, kaip dukra aplankydavo mane
po skyrybų ir vėl išvykdavo.
Emocijų, kurias jaučiau,
nesugebėjau perteikti žodžiais.
Mano vaikas atvyksta ir išvyksta.
Labai skaudu norėti būti tėvu ir negalėti juo būti.
Parašiau šiuos akordus: Mes atsisveikiname
Tada žiūriu, kaip išvyksti
Ir lėtai grįžtu
Į šiuos tylius namus
Pamaniau: "Kodėl turiu tai sakyti?"
Tai pasako muzika.
Galbūt tuo metu
buvau pasiruošęs išreikšti save tik per muziką.
Bet kurdamas šiuos kūrinius suvokiau,
kad juos atlikti turiu ne aš.
Galiu pagroti jų dalis
ir galiu komponuoti, kad kas nors kitas užrašytų natas.
Bet neturiu įgūdžių pagroti taip, kaip reikia.
Hyung-ki yra ekspertas.
Rachmaninovo, Šopeno, Čaikovskio.
Noriu, kad mano kūrinius grotų jis.
Nori, kad pirmas kartas būtų kaip pasiūlymas,
ar nori, kad...
-Ne, gali būti stipriau. -Stipriau, ar ne?
Tai jau yra.
Taip.
Jis neturėjo galimybės
išmokti skaityti muziką ir rašyti natas.
Todėl viską daro iš klausos,
negaliu tuo patikėti.
Tai neįtikėtina.
Daug jo gerbėjų šito nesupranta.
"Palauk. Jis pianistas. Jis puikus pianistas.
Kam jam reikia tavęs?"
Aišku, jis nuostabus pianistas.
Bet tai tarsi prašymas, kad balerina šoktų breiką,
ar atvirkščiai.
Abu šokėjai puikūs savo srityje, abu virtuozai,
bet vienas nebūtinai gali daryti tai, ką daro kitas.
Tada turi būti... F čia turi atsiverti.
Jis girdi tam tikru būdu.
Klasikinė muzika jam labai artima.
Ir tai juntama.
Dirbome su dešimtimi kūrinių pianinui,
kurie galiausiai virto albumu Fantasies & Delusions.
Pavadinau jį Fantasies & Delusions,
nes suvokiau, kad iliuzija yra manyti, jog esu klasikinės muzikos kompozitorius.
Esu rokenrolo pianistas.
Tai fantazija. Tai iliuzija. Sakykim, kaip yra.
Albume yra nuostabių akimirkų.
Štai ištrauka iš Innamorato.
Čia užkoduoti žodžiai:
Tu esi mano širdies troškimas.
Ir vis tai kartoju.
Tai apsėdimas.
Vienas, du, trys, keturi.
Šis albumas daug kuo yra išskirtinis.
Jis 18 savaičių buvo
klausomiausias klasikinės muzikos kūrinys.
Manau, jis yra ir vienas sėkmingiausių visų laikų klasikinės muzikos albumų.
Žinojau, kad klasikinės muzikos kritikai mane gyvą suės,
bet bandžiau kurti tai, ką myliu -
romantišką muziką pianinui.
Manau, iš dalies tas albumas
yra duoklė tėčiui.
Tai duoklė mūsų tėčiui.
Nežinau, ar Billy irgi taip mano, gal tai pasąmoninga.
Kai sukūriau Fantasies & Delusions, jis dar buvo gyvas.
Bet niekada nesužinojau, ką jis manė apie mano kūrinius pianinui.
Žinau, kad mano tėvas turi daug skaudulių dėl to, kad buvo apleistas.
Jo tėvas išėjo, kai jam buvo septyneri.
Jis niekada su tuo nesusitaikė.
Tėvo radimas jam buvo svarbus įvykis,
bet jis privalėjo jį rasti.
Manau, jam buvo skaudu, kad tėvas pats pas jį neatėjo.
Jis turėjo vykti į Vieną.
Jis visada siekė užmegzti gilesnį ryšį.
Manau, tai jam labiau pavyko su broliu Alexu,
kuris yra dirigentas.
Manau, jam buvo labai svarbu
pagaliau užmegzti ryšį
su ta jo šeimos puse.
Gaila, kad tėtis netapo muzikantu.
Įsivaizduoju jį labai laimingą,
dirbantį operoje.
Ir aš taip manau.
Jis grodavo man operas pianinu prieš mums einant jų pažiūrėti.
Žinau, kad jis mėgo muziką.
Iš tiesų mėgo muziką, bet nekentė savo muzikavimo.
Galiniame kambaryje turėjome pianiną, jis eidavo ten pagroti.
Grodavo Šopeno kūrinį ar Bethoveno sonatą
ir išeidavo iš kambario piktas, paniuręs:
"Nemoku groti."
Man tai skambėjo puikiai.
Galvodavau: jei mokėčiau taip groti, būčiau toks laimingas.
Bet jis niekada nebūdavo patenkintas savo grojimu.
Būdamas vaikas nusprendžiau:
"Nenoriu toks būti.
Nenoriu tokio santykio su muzika."
Todėl niekada nebandžiau tapti koncertiniu pianistu.
Nuėjau kita kryptimi, kur...
Norėjau kurti savo muziką.
Jis labai tavimi didžiavosi. Tikrai.
Tėtis nepaprastai didžiavosi Billy ir visais jo pasiekimais.
Manai, kad Billy žino, jog tėvas juo didžiavosi?
Nemanau.
Sakiau jam, bet jis netiki.
Manau, mano tėtis buvo trūkstama daugelio dalykų grandis.
Kai jis mirė, išsigandau.
"Jis mirė, niekada nebegalėsiu jo pažinti."
Bet priešiškumo jam nejaučiau.
Tiesiog jaučiau praradimą.
Manau, jis norėjo man pasakyti "myliu tave",
bet niekada to neišgirdau.
Kai Howardas merdėjo, stovėjome prie jo lovos.
Prisimenu,
kaip Billy ir Howardas žiūrėjo vienas į kitą.
Abiejų veidai buvo be išraiškos.
Jokių emocijų, nieko.
Esu tikra, kad mano brolio gyvenime atsivėrė praraja,
jo širdyje liko tuštuma.
Mama man sakydavo:
"Tikra malonė negali būti priverstinė."
Būdamas mažas to nesupratau,
bet supratau paaugęs.
Todėl atleidau jam seniai.
Turi sugebėti atleisti, kad galėtum išgyti.
Po Fantasies & Delusions pajutau: "Viskas, padariau tai."
Ne tik klasikinės, bet ir popmuzikos srityje.
Rengiau pasirodymus
ir buvau roko žvaigždė labai ilgai.
Galvojau: "Kas dar man liko?"
Jaučiau, kad man kažko trūksta.
The Daily News praneša,
kad dainininkas ką tik susižadėjo su savo mergina Katie Lee.
Kalbant apie ilgalaikius santykius,
bijojau įsipareigoti.
Bet tai buvo nauja,
ir visos taisyklės pasimiršo.
Kai įsimyli, krenti į tai stačia galva.
Ne skraidai, o krenti.
Kai pradėjome susitikinėti,
Billy norėjo padaryti pertrauką nuo turo.
Priėmiau tai už gryną pinigą
ir maniau, kad jis to nori.
Jis dažnai kartodavo: "Pavargau būti Billy Joeliu,
pavargau groti tas pačias dainas."
Manau, kad nepasitenkinimas
dalyku, kurį jis taip mylėjo,
jam buvo sunkus.
Kai negali pasiūlyti nieko naujo,
neturi už ko pasislėpti.
Manau, dėl to pasauliui jis tapo matomas,
o jo sunkumai dar pasunkėjo.
Tuo gyvenimo laikotarpiu jis daug gėrė.
Bėgant metams jis patyrė ne vieną nemalonų atsitikimą.
Jis kenkė savo įvaizdžiui.
Kai taip nutinka, publika gali atsisukti prieš tave.
Šįryt Niujorke, Long Ailende Billy Joelis pateko į automobilio avariją.
Garsusis dainininkas atsigauna nuo patirto didelio išgąsčio.
Šlovę visada lydi daugybė apkalbų.
Gandų.
Man nepatiko geltonoji spauda.
Gyventi viename didžiausių pasaulio žiniasklaidos centrų
jam buvo sunku, nes jis buvo lyg po padidinamuoju stiklu.
Jie labai mėgsta sutelkti dėmesį į klaidas, kurių visi padarome.
Billy Joelis turi naują hitą, bet ne tokį, kokio tikėjosi.
Vakar dainininkas automobiliu trenkėsi į namą, trečiąkart per dvejus metus.
Šįryt klausimas toks, Erikai:
ar vakar vakare Billy Joelis vartojo tik duonos?
Pavyzdžiui, yra gandas, kad esu baustas už vairavimą išgėrus.
To niekad nebuvo, bet žmonės tą mitą vis kartoja.
"O, jis vairavo išgėręs." Nesu to daręs, eikit po velnių.
Buvo neproduktyvus laikotarpis, kai jis nieko nekūrė
ir nebuvo dėmesio centre.
Iš jo ėmė šaipytis.
Šiomis gatvėmis galiu važinėti užsimerkęs.
Kai sakau, kad iš jo šaipėsi,
turiu galvoje, kad į jį nežiūrėjo rimtai.
Nedaug trūko.
Vos neištiko širdies smū-smū-smū-smū-smū-gis.
Žiniasklaida gali būti žiauri,
todėl nelengva, kai tau skiriama tiek daug dėmesio.
Man sunku kalbėti apie tą laikotarpį.
Jaučiau, kad jam reikia kurti,
groti, rengti pasirodymus,
kad numaldytų tą nerimą,
kylantį neturint kur išreikšti save kaip menininkui.
Jis kentėjo nuo priklausomybės.
Buvo sunku su tuo dorotis,
nes neturėjau tokios patirties.
Bet jis nuvyko į Betty Ford reabilitacijos kliniką.
Ji pateikė man ultimatumą:
"Arba darai ką nors, kad liautumeisi gėręs,
arba nieko nebus."
Billy reabilitavo savo požiūrį
Kai jis grįžo namo iš Betty Ford,
mums abiems tai buvo sudėtingas laikotarpis.
Visada svarsčiau apie tą laikotarpį,
nes tuo metu Billy buvo blaivus. Man atrodė,
kad jis iš naujo atrado dalį savęs.
Kai iš naujo atrandi dalį savęs, pasikeiti.
Jis buvo patyręs viską.
Jis nugyveno įspūdingą gyvenimą.
O aš buvau jauna
ir nieko nepatyrusi.
Todėl vis norėjau kur nors eiti,
o Billy norėjo likti namie.
Tuo metu santykiai klostėsi nekaip.
Mūsų Katie Lee parodys jums,
kaip kepti ant grotelių namie...
Ji sutelkė visą dėmesį į karjerą
ir norėjo būti mieste, norėjo bendrauti.
Kalbama, kad ji su kažkuo buvo užmezgusi romaną.
Tai nesąmonė.
Mes tiesiog atitolom vienas nuo kito.
Norėjau viską daryti kartu.
Bet manau, kad tam kišo koją mūsų amžiaus skirtumas.
Be to, manau, jis šiek tiek pyko,
kad priverčiau jį vykti į Betty Ford.
Į reabilitacijos kliniką negali vykti dėl kažko kito.
Turi vykti dėl savęs.
Turi to norėti.
Aš nenorėjau.
Tai apsunkino mūsų santykius
ir buvo sunku nuo to atsigauti.
Nemanau, kad kuris iš mūsų norėjo, kad mums nepavyktų,
bet tapo akivaizdu, kad mums nesisekė.
Pamenu, kartą vakarieniavom
ir pasakiau: "Billy, nesijaučiu laiminga."
Jis paklausė: "Nori skirtis?"
Atsakiau: "Taip."
Jis sutiko: "Gerai." Štai ir viskas.
Aš vėl skyriausi.
Trys kartai.
Triskart nevykėlis.
Bijojau vėl būti vienas, mirti vienas.
Nebeturėti to žmogaus savo gyvenime
ir pasenti.
Billy Joelis ir žmona teigia, kad jų 5 metų santuoka baigiasi
Vėl ėmiau gerti, kad numalšinčiau skausmą.
Taip, tai buvo prarastas laikas.
Kartą vakarieniavome.
Billy jautėsi sugniuždytas.
Jo skruostais ritosi ašaros, jis sakė:
"Turiu pusę milijardo dolerių, bet neturiu ką mylėti."
Tai skaudu, lyg kas badytų peiliu,
matyti, kaip žmogus krenta į tą duobę.
Tuo laikotarpiu jis vėl dirbo su Eltonu.
Billy Joelio ir Eltono Johno koncertas atšauktas.
Joelis ir Johnas vakar atšaukė savo koncertą Detroite.
Jis atšaukė ketvirtadienio koncertą.
Aišku, visi nerimavo dėl Billy Joelio.
Buvo rašoma, kad Eltonas Johnas kaltino Billy Joelį, jog šis per daug geria,
ir Billy Joel tai perskaitęs
neapsidžiaugė.
Billy nenorėjo apie tai girdėti, ypač viešai.
Kilo tam tikrų klausimų,
kurlink suka jo karjera.
Jis nenorėjo, kad jo demonai ir bėdos būtų viešinami.
Tai jį pykdė.
Eltonas buvo pasakęs, kad, jo nuomone, man reikia tikros reabilitacijos.
Jis viską suvedė į tai, kad aš girtuoklis.
Tai mane labai įskaudino: "Palauk,
juk tu mane gerai pažįsti."
Kurį laiką ant jo pykau.
Tuo metu įvykiai vijo vienas kitą.
Jaučiausi lyg talžomas.
Taip, tai buvo dugnas.
Buvau nusivylęs tuo, ką visa tai turėjo reikšti.
Visi ženklai man rodė: užteks!
Parašiau grupei laišką: "Nebenoriu to daryti.
Aš liausiuosi."
Mieli draugai, jau beveik metai, kai nebevykstu į turus...
Norėčiau pasitraukti iš viešo gyvenimo.
Nusprendžiau baigti savo, kaip atlikėjo, karjerą...
Manau, jis bandė išgelbėti savo paties gyvybę.
Sunku save kontroliuoti, kai taip sunkiai dirbi.
Kad išgyventum turi pasitraukti.
Metas man palikti aikštelę.
Jis ne vienerius metus kalbėjo apie atostogas,
bet tai buvo atsisveikinimas.
Jis liovėsi bendravęs.
Tuo metu mažai su juo kalbėjau.
Turiu pasakyti, kad man buvo dėl jo neramu,
nes maniau, kad neturėdamas kur save išreikšti
jis nebeturės dėl ko gyventi.
Maniau, kad jis...
Tikrai maniau, kad jis... kad jo dienos suskaičiuotos.
Pradžioje
Buvo šaltis ir naktis
Pirmąją valtį įsigijau būdamas 18-os.
Ji buvo maždaug 5,5 m ilgio.
Irkluoti ją buvo labai sunku, ji leido vandenį kaip rėtis.
Bet tai buvo mano valtis.
Būti ant vandens labai prasminga.
Iš dalies dėl laisvės.
Palikai sausumą ir esi vienas.
Naviguoji.
Kontroliuoji, kur plauki.
Per daug karalysčių
Per daug vėliavų...
Turi visada viską kontroliuoti.
Tai labai jaudina.
Tiek daug žaizdų reikia užgydyti
Laikas nesigaili
Aš viską kontroliuoju. Esu šio laivo kapitonas,
prieš visas gamtos jėgas.
Tai stiprus jausmas. Labai galingas.
Praėjo daug laiko
Dabar esu su tavimi
Po dviejų tūkstančių metų
Tai panašu į muziką. Tai gydo.
Gyvenime padariau daug klaidų.
Bet iš jų išaugau. Pasimokiau.
Ir net po visko, ką teko patirti...
Vis dar tikiu meile ir santykiais.
Tai visada vaidina svarbų vaidmenį mano gyvenime.
Širdyje turbūt esu romantikas.
Kai sutinki ką nors, kas pažadina tavo vaizduotę,
tai atnaujina, įlieja gyvybės.
Kai pirmą kartą sutikau Alexis, nuėjom pas mane į namus
ir norėjau pagroti jai pianinu.
Man tai būdas bendrauti.
Filme The Seven Year Itch su Tomu Ewellu
yra tokia scena,
kur jis nori padaryti įspūdį Marilynai Monroe.
Todėl groja Rachmaninovą.
Atėjai. Labai džiaugiuosi.
Jis ryši kaklaraištį ir rūko cigarą.
Nesustok. Niekada nesustok.
Taigi, aš groju, o jai tai nedaro jokio įspūdžio.
Visiškai.
Jai visai nerūpėjo, ką grojau,
o aš galvojau: "O, tai neveikia."
Jai nepadarė įspūdžio Billy Joelis,
o tai padarė įspūdį man, nes pamaniau:
"Gal ji čia, nes jai patinku aš,
o ne tas Billy Joelis."
Pirmą kartą susitikę palaikėm ryšį.
Kalbėdavom telefonu, rašėm el. laiškus,
ir labai gerai vienas kitą pažinom.
Su juo jaučiausi labai patogiai.
Nežinojau, ar noriu užmegzti naujus santykius.
Nemaniau, jog tai įmanoma.
"Kaip man pavyks vėl tai padaryti?
Negaliu vėl to patirti."
Bet staiga kažkas nutiko.
Kažkas pasikeitė ir tapau tam atviras.
Kai pradėjau susitikinėti su Alexis, ji dar dirbo.
Ji buvo atsakinga už visą finansų įmonės skyrių,
ir jai tai puikiai sekėsi.
Daugiau dirbti neketinau,
todėl daug laiko leidau namie.
Kai ji grįždavo namo, būdavau pagaminęs vakarienę.
Jis puikiai gamina lašišos teriyaki.
Jis visą dieną man ją marinuodavo ir paruošdavo daržovių,
todėl grįžusi rasdavau lašišos, daržovių ir taurę vyno.
Buvo nuostabu.
Neketinau susilaukti dar vaikų.
Maniau, kad esu per senas.
Žiūrėk, kokia didelė.
Bet turėti mažų vaikų tokiame amžiuje yra didelis džiaugsmas.
Turiu laiko su jais būti.
Man nebereikia įrašinėti. Nebereikia rašyti.
Galiu tiesiog būti su savo vaikais.
Pasakyk: "Myliu tave, tėveli."
Myliu tave, tėveli!
Billy mėgsta sakyti:
"Būsiu pats geriausias tėtis, nes aš tėčio neturėjau."
Po daugelio metų mokymosi ir asmeninio tobulėjimo
mano vaikai turi puikiausią jo versiją.
Jiems labai pasisekė.
Norėjau būti tikras, kad iš manęs jie gaus viską, ko reikia.
Todėl pasiraitojau rankoves
ir į tėvystę žiūrėjau labai rimtai.
Jaučiau, kad man to trūko,
ir norėjau būti tikras, kad jiems to netrūks.
Nežinojau, kad jie bus muzikalūs,
bet tai turbūt susiję su genetika.
Mano tėvai buvo nepaprastai muzikalūs.
Mano brolis irgi.
Ir mano vyriausioji dukra Alexa.
Della muzikali.
Ji geba pagroti pianinu melodiją
net nemokėdama groti pianinu.
Matau, kad ir jauniausioji, Remy, yra muzikali.
Ji atkartoja melodijas, ji dainuoja.
Tai užkoduota DNR.
Tai istorija.
Ir ji tęsiasi.
Turėjom porą metų kartu, prieš susilaukdami vaikų,
ir jis visiškai liovėsi rengti pasirodymus.
Visur keliaudavom.
Keliavom motociklu iš Meino atgal į Long Ailendą.
Nuolat leidom laiką laivuose. Lankėmės Europoje.
Buvo taip smagu.
Aš išėjau į pensiją.
Nebenorėjau to daryti.
Maniau, kad ta gyvenimo dalis baigėsi.
Manau, jam buvo smagu
nevykti į turus ir nedirbti.
Bet tada viskas pasikeitė.
66 milijonai amerikiečių laukia su nerimu.
Audra intensyvėja
ir reikalai tik pastės.
O, Dieve.
Sandy gali būti viena didžiausią žalą padariusių audrų istorijoje.
Sandy sunaikino didelę dalį pietinės Long Ailendo pakrantės.
Buvau ten per audrą
ir mačiau, kaip laivai buvo nuplėšiami nuo krantinės,
bloškiami į krantą,
buvo užtvindomi namai.
Buvo baisu.
Esu iš Long Ailendo.
Čia mano šaknys. Čia mano namai.
Buvo skaudu matyti žalą ir tuos sugriautus gyvenimus.
Buvo rengiamas labdaringas pagalbos koncertas,
ir jie paskambino man.
Sutikau, nors tuo metu pasirodymų nerengiau.
Kaip turi skambėti vokalas?
Galėjau prisidėti taip.
Negalėjau būti gelbėtoju, bet galėjau padėti.
Gyvai iš Madison Square Garden, 12-12-12:
labdaros koncertas Sandy aukoms.
Neblogas buvo ansamblis.
Ten buvo visi.
McCartney, Daltrey ir Townsendas,
Keithas Richardsas.
Kai rengėme 12-12-12,
Billy nebuvo rengęs jokių pasirodymų keletą metų,
ir tuo metu neatrodė, kad norėtų juos rengti.
Šįvakar jaučiam dvasią.
Viskas bus gerai, mes viską ištversim.
Mums viskas bus gerai.
Jis užlipo ant scenos labai susijaudinęs.
Labai seniai nebuvom groję.
Jis turėjo atlikti keturias dainas.
Bet jo balsas buvo skaidrus, grupė grojo puikiai.
Jis užlipo ant scenos ir jo balsas skambėjo nuostabiai.
Jis buvo kupinas energijos,
kurios turbūt nė pats nežinojo turintis.
Ir atrodo, kad tai laiko švaistymas
Jei viskas dėl to
Mama, jei tai kilimas į viršų
Tai aš išsikraustau
Tą akimirką supratom, kad jis viską susigrąžino.
Lyg nieko nebūtų nutikę.
Billy užlipo ant scenos ir puikiai pasirodė.
Žiūrėjau ir galvojau: "O, Dieve.
Tai ne mirusios dainos, sustingusios gintare.
Šios dainos gyvos.
Jos vis dar paveikios."
12-12-12 koncerto metu
stebėjau savo socialinius tinklus.
Žmonės linksminosi
kritikuodami tuos senus rokerius ant scenos:
"Jie atrodo pasenę, jų laikas jau praėjo,
nusibodo visos tos dainos."
Jiems patiko vienas žmogus:
Billy Joelis.
BILLY JOELIS YRA MUZIKOS MAESTRO!
Daug jo kartos atlikėjų
stengiasi atrodyti kaip aštuntajame dešimtmetyje.
Jų parašytos dainos
skamba geriau, jei įsivaizduoji, kad jas atlieka jaunesnis žmogus.
Nemanau, kad tai pasakytina apie Billy Joelį.
Kai kurie mėgsta išvykti
Pailsėti nuo apylinkių
Manau, jo kataloge yra daug dainų,
kurios puikiai tinka dainuoti jam kaip vyresniam žmogui.
Jos pasižymi svarumu, kurį jo amžius tik sustiprina.
Daugelį metų buvo kritikų, kurie jo nemėgo.
Buvo ir žmonių, kurie jį mėgo tik ironiškai:
"Ei, Billy Joelis iš Long Ailendo."
Ir atrodė, kad staiga daug kas jį pamėgo ne ironiškai.
Pačios dainos išlaikė laiko išbandymą.
Jis, kaip tų dainų autorius,
dabar buvo gerbiamas ne iš pareigos, o tikrai gerbiamas.
Žmonės jį vadino Amerikos turtu,
o ne pajuokos verta garsenybe.
Tada prasidėjo jo renesansas
popmuzikos pasaulyje.
KENNEDY CENTRO APDOVANOJIMAI 2013 M.
GERSHWIN DAINŲ KŪRĖJO PRIZAS 2014 M.
Kai prisimenu tą laiką, jaučiausi labai pagerbtas.
Tai padėjo man pajusti,
kad bake dar yra benzino.
Gal nereikėtų visko išmesti.
Labas vakaras, Niujorke!
Pirmasis vakaras čia, Madison Square Garden.
Nežinau, kiek tai truks.
Mano agentas Dennisas sugalvojo koncepciją:
gal renkim pasirodymų seriją Madison Square Garden?
Mačiau, kaip Brodvėjuje užgęsta šviesos
Mačiau, kaip užgožiamas Empire State
Maniau, kad bus šeši koncertai ar panašiai.
Maniau, kad bus staigus šuolis, bet paskui bilietų nebepirks.
...Stebėti, kaip griūva salos tiltai
Bet bilietų pirkimas taip ir nesumažėjo.
Mums išjungė elektrą
Įvijo mus po...
Tai vis didėjo.
Bet mes vis tiek tęsėme šou
Pirmą kartą Garden grojau
1978-aisiais.
Dabar, po beveik 40 metų, jaučiausi apsukęs visą ratą.
Mačiau, kaip Brodvėjuje užgęsta šviesos
Grojau su muzikantais, su kuriais grojau daugelį metų.
Jie tikrai yra mano giminės.
Buvome kaip nuolatinė Madison Square Garden grupė.
Tai turbūt žinomiausia rokenrolo koncertų salė pasaulyje.
Tai svajonės išsipildymas.
Publiką sudarė jaunesnių kartų žmonės.
Mačiau tai kiekvieną vakarą.
Ir jie buvo labai triukšmingi.
Jie labai mėgsta dainuoti jo dainas.
Tai ir yra svarbiausia,
ta kolektyvinė patirtis.
Billy Joel yra tikras niujorkietis.
Tad kodėl, jei jis yra
iš vieno planetos taško,
jaučiame, kad jis priklauso mums visiems?
Jis gimė, kad tai darytų.
Jis toks talentingas, nežinau, ar jis pats tą suvokia.
Ir nepaisant to, kad yra toks garsus,
jis atrodo kaip paprastas žmogus.
Jis toks kaip mes. Dainuoja iš to požiūrio taško.
Jauti tą tiesą.
Jauti tą nuoširdumą. Tai galinga.
Long Ailendas myli Billy Joelį.
Tai mano 123-asis Billy Joel koncertas.
Jo muzika tapo mūsų kasdienio gyvenimo dalimi.
Noriu eiti į Billy Joelio koncertus Madison Square Garden kas mėnesį.
Sakoma, kad jis yra mūsų gyvenimo garso takelis, ir tai tiesa.
Mačiau jo koncertą Yankee Stadium 1990-aisiais,
jis mane pribloškė. Jo muzika tiesiog puiki.
Nedaug kas prisimena...
Šįvakar paminėsime
100-ąjį iš eilės koncertą Madison Square Garden,
į kurį išparduoti visi bilietai.
...Papasakoti pasauliui apie tai
Kaip užgeso šviesos
Kad atmintis gyvuotų
Tai truko dešimt metų.
Ėmiau labiau vertinti tai, ką darau,
ir muzikos galią.
Labai ačiū.
Pažiūrėk, kiek liko juostos. Atsiprašau, minutėlę.
Devinta valanda, šeštadienis
Suguža įprasti svečiai
Šalia manęs sėdi senis
Jis myluoja savo džiną su toniku
Jis prašo: "Sūnau, pagrok man prisiminimą
Nežinau, kaip jis skamba
Bet jis liūdnas ir mielas Ir mokėjau jį visą
Kai buvau jaunesnis."
Nežinau, kas būčiau buvęs, jei nebūčiau tapęs muzikantu.
Nežinau, kur gyvenime būčiau atsidūręs,
jei ne pianinas.
Jis pokštauja Ir pridega tau cigaretę
Bet norėtų būti kitur
Jis sako: "Bilai, manau, kad tai mane žudo."
Ir nuo jo veido dingsta šypsena
Billy Joelio muzika jau 50 metų
yra neatskiriama Amerikos kultūros dalis.
Kodėl tos dainos vis dar paliečia žmones?
Neleiskit, kad jums liptų ant galvos.
Jis yra žmogus, kuriam pavyko
įgyvendinti visas bet kurio
dainininko ir dainų kūrėjo svajones.
...tai mano svajonė.
Bet jo dainose nuolat kartojasi
egzistencinio nepasitenkinimo tema.
Visi norime paklausyti melodijos...
Viduje jis vis dar
kažko ieško.
Tokia yra žmogiškoji prigimtis.
Manau, kad todėl žmonės pajunta su juo ryšį,
net ir praėjus tiek daug laiko.
...Paulas yra nekilnojamojo turto agentas
Kuris taip ir nerado laiko vesti
Tose dainose atsispindi visas jo gyvenimo sudėtingumas.
Manau, kad dainose Billy atsiskleidžia geriausiai.
Billy atveju, manau, kad jis šito ir siekė.
Pianinas skamba kaip karnavalas ir...
Jis man nuolat sakydavo:
"Jei darysi tai, ką mėgsti, tada mėgsi tai, ką darai."
Tai ir yra gyvenimo paslaptis.
Manau, kad net patyręs
tiek liūdesio ir daugybę sunkumų,
jis vis tiek darė tai, ką mėgo.
Ar jums ne linksma?
Tai jį palaikė
ir padėjo kurti muziką.
Padainuok mums dainą, tu esi pianistas
Manau, kad muzika išgelbėjo man gyvybę.
Visi norime...
Ji davė man priežastį gyventi.
Ir pakėlei mums nuotaiką
Tikėjausi, kad mano muzika ir toliau ras kelią į žmonių širdis.
Džiaugiuosi, kad taip ir nutiko.
Dalis manęs gyvens toliau.
Tu kažką sukūrei.
Palikai pėdsaką savo laike.
Nežinau, kodėl man tai taip svarbu.
Tiesiog taip yra.
Bet aš dar nebaigiau.
Esu pasimetęs, kaip ir visi kiti.
Vis dar dairausi, vis dar ieškau.
Gal niekada visko nesuprasiu,
bet stengiuosi.
Subtitrus vertė: Mindaugas Kiaupas TransPerfect Media