-Nicky. -Hvad?
-Alle er døde. -Det ved jeg godt.
-Hvorfor skød de ikke os? -Det er ligegyldigt. Vi må væk.
-Det betyder noget. Vi må ringe til nogen. -Hvem? Politiet?
"Der skete noget vildt på vores hotel, og vi er de eneste overlevende.
I skal ikke stille opfølgende spørgsmål."
-Hvad fanden? -Jeg reagerede på en massakre. Undskyld.
Vi skal væk. Lige nu.
Pas på, hvor du træder! Der er blod overalt!
Det gør jeg også.
Tag hjem.
Okay.
-Jeg tror ikke, de arbejder på hotellet. -Det siger du ikke!
Hvorfor tager det så lang tid? Resultatet burde være kommet for en halv time siden.
Det var ingen jordskredssejr,
hvilket siger mere om vælgerne end om vores valgkamp.
Susan Gopnik kom hen til mig i supermarkedet
og sagde, at hun stemte på mig. Jeg kunne se, hun løj.
Hendes mor blev taget for butikstyveri, da vi var unge. Kvinden er sociopat.
Natalie!
Kaldte du?
Blenderen larmer. Jeg kan ikke høre mig selv tænke.
-Modtaget. -Hvorfor er I så stille?
-Bør vi tale om noget, mens vi venter? -Jeg er nervøs. På dine vegne.
Det virker ikke som en god måde at bruge tiden på.
I tager til Miami på kirkeudflugt og kommer hjem og ligner noget, der er løgn.
Det er pænt af dig, mor.
Natalie! Skat!
Hvis du elsker mig, så lav den smoothie en anden gang!
-Værsgo. -Tak, skat.
Jeg vil bare sige, hvor meget de sidste par måneder har betydet for mig.
Natalie, du har styret mig gennem dette valg
med en imponerende ro og modenhed for en på din alder.
Og at se jer to…
…finde hinanden igen.
Uanset hvad der sker i dag,
vil vores familie altid være min ledestjerne.
-Det er et ukendt nummer. -Tag den!
Linda Morelli.
Okay.
Javel.
Det er forstået. Tak.
Hvad?
Vi tabte, gjorde vi ikke?
-Det blev uafgjort. -Uafgjort? Hvad?
Nej, du må ikke tvivle på dig selv. Vi gjorde alt, hvad vi kunne.
Så hvad gør vi nu?
Ifølge byrådet ender det i lodtrækning.
-Nej! Mor! Åh gud! -Skat. Natalie.
-Stop. -Skal vi trække lod om det?
-Nej! -Skat…
Det er jo vanvittigt!
Jeg har tjekket nyheder i tre dage nu. Intet.
Så mange bliver skudt, og ingen taler om det.
-Alle spor er blevet fjernet. -Det er jeg klar over.
Men jeg har en grim fornemmelse af, at de kommer efter os.
Vi blev tvunget ind i det.
To hæderlige borgere, der forsvinder, er næppe besværet værd.
Ja.
Hvis de ville slå os ihjel, havde de chancen. De lod os gå.
Det vælger jeg at tro.
-Hvad er alternativet? -At de dræber os en anden gang.
Meget opmuntrende. Det er godt.
-Det er slut. Uafgjort. -Hvordan kan man det?
Det var den skide Susan Gopnik.
-Hej. -Hej.
-Afbryder jeg din samtale med Gud? -Jeg tror, han er glad for, at jeg rejser.
Er det officielt?
Ja. Det var en fælles beslutning.
-Wow. -Dejligt at se dig.
Ja.
-Jeg tror… -Må jeg starte?
Jeg vil gerne sige tak.
Jeg ved ikke, hvem de unger var, men de fik de fleste af pengene tilbage.
Hvilke unger?
Hackerne fra din søndagsskole, der fandt Teagan.
-Hackere for Kristus eller sådan noget. -Nå ja.
Jeg vil ikke vide, hvordan de gjorde, men de gav mig troen på ungdommen tilbage.
Godt, jeg kunne hjælpe.
Du hjalp, selvom jeg gav dig skylden, hvilket du ikke burde have gjort.
Jeg vil gerne starte forfra. Alt skal frem i lyset.
Ikke flere hemmeligheder.
-Der er noget, jeg gerne vil fortælle dig. -Selvfølgelig.
Jeg er lige her. Du kan fortælle mig alt.
Lad os gå en tur. Ja?
-Okay. -Godt.
Holder vi fest? Tre flasker whisky? Vi skulle være taget i Costco.
Jeg ignorerede dine Lucky Charms og juicebrikker. Du er som en seksårig.
Juicebrikkerne er til efter træning, og du spiser Lucky Charms.
Du er blevet en gnaven gammel heks.
Nej, nej, jeg skal nok gøre det.
UKENDT NUMMER
For helvede, Max!
Morgan!
-Åh gud. Undskyld. Er du okay? -Du kørte mig over!
-Det var en fejl. Skal du på skadestuen? -Nej, jeg sidder fast. Træk mig ud.
-Kom her. -Træk!
-Spark lidt. -Træk!
-Av for fanden. -Okay.
-Undervognen ligger på mig. -Gør den?
Ja, den er på min lårmuskel.
-Jeg skaffer hjælp. -Nej, Morgan! Det er fandeme da pinligt.
-Åh gud. -Folk stiger ud af deres biler!
-Bed dem om at gå væk. -Han har det fint. Bare gå væk.
-Jeg er så vred, at jeg får hovedpine. -Seriøst? Filmer du det?
Han kaldte det "skjult i alles påsyn". Nøglen sad i låsen.
Hvad ved jeg? Jeg driver ikke ulovlig importhandel.
-Og så blev en hel flok mennesker skudt? -Nej, så blev vi indblandet.
Mordene handlede vist mere om kokain for en formue,
som blev importeret i tyretestikler.
-Hører du, hvad du selv siger? -Ja, selvfølgelig.
Hvad så nu? Er der nogen, der leder efter jer?
-Det ved jeg ikke. Det tror jeg ikke. -Tror ikke? Det er da ret vigtigt at vide,
når jeg går lige ved siden af dig og sover i dit hus.
Du bad mig være åben og fortælle dig sandheden. Det er det, jeg gør.
Ja, jeg ville høre sandheden.
Jeg forventede bare ikke, at min kæreste stod midt i et massemord.
-Jeg gjorde det for os. -Hvad har det med os at gøre?
-Hvordan tror du, du fik dine penge? -Hackere for Kristus.
-Hackere for Kristus findes ikke. -Selvfølgelig ikke.
Jeg måtte gøre dem en tjeneste.
Bebrejder du seriøst mig for 15 menneskers død?
-Tror du seriøst, jeg gør det? -Jeg ved sgu ikke, hvad jeg skal tro.
Tag den. Jeg går videre.
-Jeg kan ikke tale nu. -Ringede din klaptelefon?
-Jeg har ikke kigget på den siden Miami. -Det gjorde min.
Hvordan?
-Jeg tog den ikke. -Og det skal du ikke!
Smid den i havet. Få den væk.
Dr. Flores…
-Hvad var det? Hvor er du? -På skadestuen.
-Hvorfor? Er du okay? -Ja, jeg kom til at køre Max over.
Hvad er det egentlig?
-Sten, saks, papir? -Ja.
Det er den dumme leg, Nicky og Morgan legede om at gå ud med skraldespanden.
Hvem tror du føler sig som skrald?
Denne voksne kvinde, som skal lege børnelege med sådan en slimsæk!
Det er da bedre end det, Tom foreslog.
Skak er ikke tilfældigt. Det er ren strategi.
Og kvindefjendsk. Nævn én kvinde, der har tid til skak.
Alt det her er totalt ydmygende.
Ja, jeg er også pissesur.
Men jeg synes, vi skylder os selv at vise folk,
at det ikke kun handler om magt.
Jo, det handler om magt, Natalie.
Det handler altid om magt, når man aldrig har haft den.
På din alder arbejdede jeg i butikken.
Ikke fordi jeg ville, men det gjorde alle de andre.
Jeg havde ikke den luksus at gå på universitetet eller få pandehår som dig.
Så forelskede jeg mig i din far, og det var skønt,
indtil vi ville have børn,
og jeg opdagede, at jeg ikke kunne få nogen.
Så vi adopterede din bror og elskede ham højt,
og pludselig var jeg gravid med Morgan. Et mirakel, sagde alle.
Og otte år senere kom du. Endnu et lille mirakel.
Men sandheden er, at I ikke var planlagt.
I var Guds gaver, så jeg beholdt jer selvfølgelig.
Men I var ikke planlagt. Jeg elsker jer, men I var ikke planlagt.
-I var en fejl. -Ja.
Så selv da min krop gav mig, hvad jeg ønskede,
var det ikke på mine betingelser.
Og din far og jeg havde det ikke godt. Vi blev skilt,
og det var heller ikke, hvad jeg ville.
Så da jeg indså, at momse en dag ikke ville være her længere,
og der ikke var andre, jeg skulle passe, tænkte jeg: "Hvorfor ikke…
…gå efter lidt magt?"
Før I skal tørre røv på mig i en hospitalsseng.
Okay.
Så lad os gøre dig klar til at vinde den dumme leg.
Hallo?
Hvis her er nogen, så skriger jeg ikke, og jeg stikker ikke af.
Sådan er jeg ikke. Lad os bare få det overstået.
5 UBESVAREDE OPKALD
Jeg skal nok følge med, hvis bare du spørger pænt.
-Nicky! -Morgan?
-Hvad fanden sker der? -Det ved jeg ikke. Jeg kan ikke se noget.
-Heller ikke mig! -Dør vi nu? Hjælp os!
-Brand! -Hjælp!
-Brand! -Hvorfor råber du "brand"?
Jeg har læst, at folk reagerer på "brand", fordi "hjælp" ikke vedrører dem.
-Det er noget egoistisk. -Fint!
-Brand! -Brand!
Så hold dog jeres kæft!
-Yusuf? -Åh gud.
Det er kraftedeme løgn! Er det sådan, jeg hører fra dig, efter du forsvandt?
Jeg ringede, men du svarede ikke, så det er din skyld.
-Åh gud. -Jeg vidste det.
Jeg vidste, I havde knaldet. Det er fandeme klamt.
Hvis du havde svaret, ville jeg have sagt tak.
Hvorfor ville du sige tak?
Jeg tog magten tilbage. Jeg blev forfremmet.
Hvem forfremmede dig? Ivan er død.
Hvad fanden snakker I om?
Ivan havde ingen magt. Jeg gik til hans chef.
-Hvem fanden er det? -Italienerne.
Han prøvede at snyde dem, så jeg fortalte dem om Miami.
Arbejdede Ivan for mafiaen?
Du havde nær fået os slået ihjel!
-Hvordan det? -Åh gud.
Fordi du er en sladrehank, endte det bogstaveligt talt i en massakre.
Italienerne skød 15 mennesker. Du er en skide sladrehank!
Jeg er ingen sladrehank.
Jo, du er. En lille sladrehank og en stikker.
-Og en morder. -Jeg er ingen stikker!
-Jo, du er. -De sagde, det kun var Ivan og Andrej.
Så løj de for dig. Jeg så et kartelmedlem få en kugle i øjet.
-Ved du, hvordan det lyder? -De skød alle i lokalet, Yusuf!
Hvad fanden?
Er de her begge to?
Ja, de er her.
Yusuf, vil du præsentere os?
Ja, det er Nicky og Morgan.
Er det din introduktion? Den skal du arbejde lidt på.
Vi har et spørgsmål om Miami.
Vi gjorde ikke…
-Vi gjorde ikke noget forkert. -Ikke det?
I fik en aftale i stand om 100 kg kokain.
Vi overvågede den dumme russer og hans Miami-cirkus fra start til slut.
Bortset fra fem minutter på toilettet med den brasilianske kartelleders søn.
Og dig.
Nicky. Nicky?
-Hvad snakker de om? -Ikke noget. Han havde en personlig krise.
Hvilken krise krævede en privat samtale?
Jeg ved, det lyder mistænkeligt, men det har intet med kartellet at gøre.
Jeg er præst, okay? Han kom til mig for at få åndelig hjælp.
Hvad skal jeg med den?
Sigt på den respekterede præst.
Hvis han ikke svarer tilfredsstillende, inden vi har talt til ti, skyder du ham.
-Vent. Kan vi ikke tale om det? -Ti.
Hvad talte du og Filipe om?
Hans privatliv. Det havde intet med familien at gøre.
-Ni. -Tager han over efter sin far?
-Det talte vi ikke om. -Syv.
Jeg ville sige det, hvis det havde noget at gøre med jer eller med hans far.
Jeg sværger. Jeg er præst, og jeg sværger.
-Taler han sandt? -Taler du sandt?
-Fem. -Hvorfor skulle jeg ikke gøre det?
-Fire. Tre. -Hvad fanden?
Skyd mig i hovedet, eller tro på mig.
-Hvad skal jeg sige? -En.
Skyd ham, for fanden.
-Mener du det? -Skyd ham!
Jeg kan ikke.
Nej!
Okay, jeg tror på dig.
Men hvis det stod til os, havde vi ladet pistolen for sjov.
Jeg skal på et halvt års krydstogt med min kæreste. I skal ikke være bange.
Chefen bliver ikke glad for,
at et vidne laller rundt på et krydstogtskib med en fremmed mand.
-Har du fortalt det her til din kæreste… -Tareq.
…Tareq, før I bookede det krydstogt?
Jeg håber, du taler sandt. For ellers…
…finder vi jer. Det gør vi altid.
I hører fra os, før I ønsker det.
Tak, fordi du ikke skød min bror.
Hvad fanden er det, du siger?
Han kidnappede os, bandt os og truede mig med en pistol
og var skyld i, at en masse mennesker blev slagtet.
-Okay! -Hvad er der galt med dig?
-Det var pænt af ham. -Er det sådan, du gør med mænd?
-Stop! -Lader dem slippe fra det?
-Ingen slipper fra det! -Det giver mening, Morgan!
-Du slipper ikke. -Jo, jeg slipper. Hold så din kæft!
-Bind mig op! -Lad være.
Hej.
Nick, du har bragt mig i en umulig situation.
Det ved jeg godt. Undskyld.
-Hvad gør vi? -Det ved jeg ikke.
Nick, vi er så tæt på.
Om halvanden måned kan vi tage på krydstogt i et halvt år…
Jeg kan ikke tage med.
Hvad snakker du om?
Jeg blev bortført i går, og jeg kan ikke tage på krydstogt.
-Hvad? -Jeg kender ham. Det var ikke hans skyld.
-Undskyld, jeg kan ikke mere. -Det skal du heller ikke.
Der er intet at gøre. Der er ikke mere at gøre.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
-Jeg synes, du skal tage på krydstogt. -Ikke uden dig. Det er for ondt.
Nej, du ville tage af sted uanset hvad. Jeg synes, du skal gøre det.
Synes du, jeg skal tage på krydstogt?
Eller siger du, jeg skal tage på krydstogt?
Jeg siger til dig,
at jeg synes, du skal tage på krydstogt.
Nicky, hvad har du gjort?
Det sindssyge er, at jeg ikke ved, hvad jeg har gjort.
-Jeg har ikke gjort ret meget. -Men du har løjet.
Og det skræmmende er, at det virker så nemt for dig.
Det er jeg ked af.
Ja, også mig.
Sten, saks, papir. Jeg vinder!
Sten, saks, papir. Ja!
Sten, saks, papir. Jeg vinder!
Morgan, du har valgt sten fem gange. Du prøver jo slet ikke.
Sten, saks, papir. Jeg vin…
Det er for latterligt. Jeg vil ikke lege det med ham.
Det går ud på at narre folk. Det interesserer mig ikke.
Det er pointen med legen.
Det hjælper at tage højde for modstanderens perspektiv.
-Tak, Kevin. -Kevin?
-Ja, pusling? -Jeg klarer det. Flyt dig.
Det gode ved blomster er, at de virker, uanset om man vinder eller taber.
Annette, du er en skat. Tusind tak, fordi du kom.
-Hvordan har du det? -Jeg er okay.
-Morgan. -Hej.
-Vi må bare vente… -Se.
-Er Tom klar? -Nej, det er han ikke.
Jeg talte lige med mr. Donaldson. Han har besluttet at trække sig.
Hermed erklærer valgkommissionen Linda Morelli for ny borgmester.
Jeg er den…
Hold da op!
Tillykke!
Linda, den bedste person vinder altid.
-Åh gud. -Skal vi have en drink? Eller seks?
Eller seks… Skat!
Åh gud.
-Tillykke, Linda. -Tak.
-Jeg troede ikke, du kom. -Jo, selvfølgelig.
-Alt okay? -Jeg er glad på dine vegne.
Det er virkelig sødt af dig.
Natalie vil måske også gerne have et kram.
Okay.
-Er vi så tætte? Jeg ved det ikke. -Lad os bare gøre det.
Hvad er det?
Lægen sagde, du ikke behøver have den på hele dagen.
Jeg vil gerne træne igen, og lægen har ikke piskesmæld, så…
Jøsses. Næste kirkeudflugt burde være et AA-møde.
Det er jo mit eneste barn.
Er den virkelig nødvendig?
-Ja. -Okay.
-Hvordan har du det? -Bedre.
Det gør kun ondt, når jeg bevæger nakken.
Se lige jer to.
Overvinder man at have kørt kæresten over, kan man klare næsten alt.
-Ikke? -Skål for det.
Da Max var baby, glemte hans far ham i autostolen på taget af bilen.
Han kørte en halv gade, før han opdagede det.
-Hold da op. -Vi savner din far hver dag.
-Ikke, skat? -Jo.
Må jeg lige låne dig? Du skal hjælpe mig med noget.
Selvfølgelig. Undskyld. Tak.
Wow.
-Tænk, at jeg ikke har været herinde før. -Ja, utroligt.
Jeg er så stolt af din mor. Alt det hårde arbejde.
Og jeg er meget glad for, at du bliver min svigerdatter.
Jeg er også glad.
Hør her.
Jeg ved godt, at du ikke længere elsker min søn.
Problemet er, at han er meget forelsket i dig.
Og du skal bare vide, at hvis du overvejer at forlade ham,
kommer det ikke til at ske.
-Hvad? -Jeg siger til dig,
at du gifter dig med min søn.
Jeg har helt glemt at spørge, hvordan jeres kirkeudflugt gik.
Den gik vist ikke helt efter planen.
Max ville blive helt knust, hvis der skete dig noget.
Man kunne ligefrem sige,
at din forlovelse med min søn
er den eneste grund til, at du kom hjem igen.
-Hvad fanden laver I her? -Dæmp dig, for helvede.
Jeg ved ikke, hvad I vil os, men det bliver ikke nu. Lad min familie være.
Vi er inviteret, din store idiot.
Åbn den.
Ja.
Jeg hørte, at du havde en masse bøvl med at skaffe den tilbage, så jeg tænkte:
"Sikke en perfekt forlovelsesgave." Ikke?
Ja.
Velkommen i familien.
Den tager jeg.
Skål.
Stil dig her.
-Er den for stram? -Ja, lidt.
Det vænner du dig til.
Sådan.
-Jeg troede, du var ejendomsmægler. -Det er jeg også.
Blandt andet, som du kan se.
Se nu der.
Pas på den. Den skulle nødig ende i en grav igen.
Og hvis du kører min søn over igen, slår jeg dig fandeme selv ihjel.
Skal vi?
Stort smil, alle sammen.
-Morgan. -Jeg skal tale med dig.
Italienerne er her.
Det giver mening, for Annette er deres chef.
Hvad snakker du om?
Ivan og Andrej arbejdede for italienerne, og de arbejder for Annette.
Den var til hende. Det hele har været for hende.
Venner!
Vores borgmester, Linda Morelli!
Mange tak. Det er utroligt, hvor livet kan føre en hen.
Jeg ved godt, at kun halvdelen af byens indbyggere stemte på mig,
men tro mig, når jeg siger, at jeg vil gøre hele byen stolt.
Jeg vil gerne takke min datter, Natalie, som har stået ved min side hele vejen,
og Nicky og Morgan for alt det, I gør.
En særlig tak til Annette Zofrea
for at have arrangeret den her fest.
Annette, du blev min redning. Hun er min lykkebringer,
og jeg glæder mig til, at vores familier meget snart bliver officielt slået sammen.
Jeg tror, vi er i helvede.
Hej, skat.
-To tredobbelt vodka soda. Hvad med dig? -Ingenting. Hvad skal vi gøre?
Jeg glemte at stemme.
Jeg havde for travlt. Jeg glemte at stemme.
Min mor havde nær tabt på grund af mig.
Men det gjorde hun ikke. Alt er fint. Gå ind til Kev.
Kev…
-Morgan. -Natalie, kan vi få fem minutter?
Stop! I afbryder mig altid. Hold op. Jeg taler med min søster.
Morgan, du må fandeme ikke gøre det.
-Gøre hvad? -Gifte dig med Max. Lad være.
Kevin er så skidekedelig, at jeg har lyst til at dø.
Du har drukket rigeligt.
Dø, dø, dø. Jeg kommer hjem hver aften, og han er der bare.
Han sidder ved sin computer
med sine rejsningsproblemer og usunde familierelationer.
-Gudfader, Natalie. -Jeg ved det godt.
Men når man er i en situation, man ikke kan lide, begynder det at gøre ondt.
Hvis jeg var dig, ville jeg skride, mens du stadig kan.
Undskyld mig.
Ikke for at være oversentimental,
men jeg synes, det her fortjener at blive fejret. Min dreng?
-Gio, foto? -Ja.
Kom hen til trappen, venner. Linda?
Du står her.
Lidt tættere sammen. Godt.
-For familien. -For familien.
Tre, to, en.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve