‫ניקי.‬ ‫-מה?‬
‫כולם מתים.‬
‫אני יודע.‬
‫אז למה הם לא הרגו אותנו?‬
‫לא אכפת לי. אנחנו חייבים ללכת.‬
‫אולי זה אומר משהו. כדאי שנתקשר למישהו.‬ ‫-למי? למשטרה?‬
‫"היי, קרה משהו מטורף במלון שלנו,‬
‫"ורק אנחנו נשארנו בחיים. דרך אגב,‬ ‫"אל תעזו לשאול אפילו שאלה אחת"?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫קפצה לי מחשבה אחת‬ ‫אחרי שהייתי עדה לטבח. סליחה.‬
‫אנחנו חייבים ללכת. אנחנו חייבים לזוז.‬
‫שימי לב איפה את דורכת! יש דם בכל מקום!‬
‫אני שמה לב.‬
‫- טרקלין גג -‬
‫כדאי שתלכו הביתה.‬
‫אוקיי.‬
‫ניקי, אני לא חושבת שהם עובדים במלון.‬
‫מה את אומרת, מורגן.‬
‫- טעויות מרות -‬
‫לא ברור לי מה לוקח המון זמן.‬
‫היו אמורים להתקשר עם תוצאות הבחירות‬ ‫לפני חצי שעה.‬
‫ברור שלא היה ניצחון מוחץ,‬
‫מה שלמען האמת,‬ ‫אומר יותר על תושבי העיר הזאת‬
‫מאשר על הקמפיין שלנו.‬
‫סוזן גופניק עצרה אותי במכולת‬
‫כדי לומר שהצביעה לי. ידעתי שהיא משקרת.‬
‫עצרו את אימא שלה על גניבה כשהיינו בתיכון.‬
‫האישה הזאת סוציופתית.‬
‫נטלי!‬
‫קראת לי?‬
‫מותק, הבלנדר קצת רועש.‬ ‫אני לא שומעת את עצמי חושבת.‬
‫קיבלתי.‬ ‫-למה אתם כל כך שקטים?‬
‫צריך לדבר על משהו בזמן שאנחנו מחכים?‬
‫אני לחוץ… בשבילך.‬
‫טוב, זו לא ממש דרך מועילה להעביר את הזמן.‬
‫נסעתם למיאמי, שניכם, לריטריט של הכנסייה,‬
‫ועכשיו אתם נראים חצי מתים.‬
‫זה נחמד מצדך, אימא.‬
‫נטלי! מותק! אני מתחננת, אם את אוהבת אותי,‬
‫תכיני את השייק הזה בכל זמן אחר חוץ מעכשיו!‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה, חמודה.‬
‫כן.‬
‫אני רק רוצה לומר לכם‬ ‫כמה החודשים האחרונים‬
‫היו חשובים לי.‬
‫נטלי, את עזרת לי לעבור את הבחירות האלה‬
‫עם קור רוח ובגרות הרבה מעבר לגילך.‬
‫ולראות את שניכם…‬
‫מוצאים את דרכיכם חזרה זה לזה.‬
‫אני רק רוצה לומר, לא משנה מה יקרה היום,‬
‫המשפחה הזאת תמיד תהיה לי מגדלור.‬
‫זה מספר חסום.‬
‫תעני!‬
‫לינדה מורלי.‬
‫אוקיי.‬
‫כן.‬
‫אני מבינה. תודה.‬
‫מה?‬
‫הפסדנו, נכון?‬
‫אנחנו בתיקו.‬
‫תיקו?‬
‫ובכן…‬ ‫-מה?‬
‫לא, אל תפקפקי בעצמך.‬ ‫עשינו כל מה שיכולנו.‬
‫אז מה עכשיו? מה עושים?‬
‫ובכן, לפי המועצה, זה יוכרע במשחק מזל.‬
‫לא! אימא! אלוהים!‬ ‫-מותק. נטלי.‬
‫די.‬ ‫-מה, זה יוכרע בהגרלה?‬
‫אימא! לא!‬ ‫-מותק.‬
‫אלוהים, זה מטורף!‬
‫שלושה ימים שאני בודקת את החדשות, כלום.‬
‫רוצחים חדר מלא באנשים,‬ ‫ואף אחד לא מדבר על זה.‬
‫ברור שהסתירו את זה.‬
‫אני מודעת לכך היטב,‬
‫אבל יש לי תחושה רעה מאוד‬ ‫שהם יבואו לחפש אותנו.‬
‫נגררנו לתוך זה, את יודעת?‬
‫כנראה שלהעלים שני אזרחים הגונים‬ ‫לא שווה להם את הטרחה.‬
‫כן.‬
‫אם הם רצו להרוג אותנו,‬ ‫הייתה להם הזדמנות. הם שחררו אותנו.‬
‫אני בוחר להאמין בזה, טוב?‬
‫מה האלטרנטיבה?‬
‫שהם יהרגו אותנו בפעם אחרת.‬
‫זה מעודד. זה טוב.‬
‫זה נגמר. יש תיקו.‬
‫איך זה אפשרי?‬
‫בזכות סוזן פאקינג גופניק, זה איך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע‬ ‫ברגע שלך עם אלוהים.‬
‫אני חושב שהוא מאושר שאני עוזב, למען האמת.‬
‫אז זה רשמי?‬
‫כן. זו הייתה החלטה משותפת.‬
‫וואו.‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫כן.‬
‫אני חושב…‬ ‫-אני יכול להתחיל?‬
‫אני חייב לך תודה.‬
‫אני לא יודע מי היו הילדים האלה,‬ ‫אבל הם הצליחו להחזיר את רוב הכסף.‬
‫סליחה, אילו ילדים?‬
‫ההאקרים בבית הספר של יום ראשון‬ ‫שמצאו את טיגן.‬
‫"האקרים למען ישו", או איך שלא קוראים להם.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא רוצה לדעת איך הם עשו את זה,‬ ‫אבל הם החזירו לי את האמונה בדור האלפא.‬
‫שמחתי לעזור.‬
‫כן, עזרת, למרות שהאשמתי אותך,‬ ‫ולא היית צריך לעשות את זה.‬
‫הייתי רוצה לפתוח דף חדש.‬
‫הכול יהיה גלוי.‬
‫בלי סודות.‬
‫אני רוצה לספר לך משהו.‬
‫בטח.‬
‫אני פה.‬
‫אתה יכול לספר לי הכול.‬
‫בוא נעשה סיבוב.‬
‫כן?‬
‫בסדר. כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו עורכים מסיבה? שלושה בקבוקי ויסקי?‬
‫היינו צריכים ללכת לקוסטקו.‬
‫לא אמרתי כלום כששמת בעגלה‬ ‫לאקי צ'ארמס וקופסאות מיץ.‬
‫כמו ילד בן שש.‬
‫קופסאות המיץ שלי הן לאחרי האימון,‬ ‫וגם את אוכלת לאקי צ'ארמס.‬
‫אלוהים, בזמן האחרון‬ ‫את ממש מכשפה זקנה ועצבנית.‬
‫לא, אל תדאגי, אני אכניס את זה.‬
‫- מספר חסום -‬
‫פאק, מקס!‬
‫מורגן!‬
‫אלוהים. פאק.‬
‫אני כל כך מצטערת. אתה בסדר?‬ ‫-דרסת אותי!‬
‫אני יודעת. זה היה בטעות.‬ ‫אתה צריך אמבולנס?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫אני תקוע. תמשכי אותי החוצה.‬ ‫-תן לי את הידיים שלך. קדימה.‬
‫תמשכי.‬ ‫-תן בעיטה קטנה.‬
‫תמשכי.‬ ‫-טוב.‬
‫אאוץ'. פאק.‬ ‫-אלוהים. טוב.‬
‫יש עליי שלדה.‬ ‫-השלדה עליך?‬
‫כן, על שריר הירך שלי.‬
‫אני אבקש עזרה ממישהו.‬ ‫-לא, מורגן, פאק!‬
‫מה?‬ ‫-זה ממש מביך.‬
‫אלוהים.‬
‫אנשים יוצאים מהמכוניות שלהם!‬
‫היי, חבר'ה, הוא בסדר. בבקשה, לכו.‬ ‫-תגידי להם ללכת.‬
‫אני כל כך כועס עלייך, זה עושה לי כאב ראש.‬ ‫-ברצינות? אתה מצלם?‬
‫הוא אמר שזה היה מוסתר לעין כול.‬ ‫הוא השאיר את המפתח במנעול.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אני לא מנהל עסק לא חוקי של ייבוא-ייצוא.‬
‫וזה הוביל לזה שרצחו חדר מלא באנשים?‬
‫לא, זה הוביל להסתבכות שלנו בזה.‬ ‫אני חושב שה… הרציחות‬
‫היו קשורות יותר לקוקאין‬ ‫בשווי מאות אלפי דולרים‬
‫שהוברחו באופן לא חוקי באשכי פרים.‬
‫אתה שומע את עצמך?‬ ‫-כמובן שאני שומע את עצמי.‬
‫טוב, אז מה עכשיו? אנשים מחפשים אותך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא נראה לי.‬ ‫-לא נראה לך?‬
‫נראה לי שדי חשוב לדעת דבר כזה‬
‫בהתחשב בעובדה שאני עומד לידך.‬ ‫אני ישן בבית שלך.‬
‫אמרת לי להיפתח בפניך.‬
‫ולספר לך את האמת. זה מה שעשיתי, זו האמת.‬
‫ברור שרציתי את האמת.‬
‫פשוט לא בהכרח ציפיתי לשמוע שהחבר שלי‬
‫היה במרכזו של טבח המוני.‬
‫עשיתי את זה למעננו.‬ ‫-מה זה קשור אלינו?‬
‫איך אתה חושב שקיבלת את הכסף שלך בחזרה?‬
‫ההאקרים למען ישו.‬
‫טוב.‬ ‫-אין האקרים למען ישו.‬
‫ברור שאין האקרים למען ישו.‬
‫הייתי צריך לעשות טובה בתמורה לטובה.‬
‫אתה באמת מפיל עליי רצח של 15 איש?‬
‫אתה באמת חושב‬ ‫שאני מפיל עליך רצח של 15 איש?‬
‫אני נראה כאילו אני יודע מה לחשוב?‬
‫תענה. אני אמשיך ללכת.‬
‫אני לא ממש יכול לדבר עכשיו.‬ ‫-הטלפון המתקפל שלך צלצל?‬
‫לא יודע. לא הסתכלתי עליו מאז מיאמי.‬
‫כי שלי צלצל.‬
‫איך?‬
‫אני לא יודעת. לא עניתי.‬ ‫-אל תעני!‬
‫תזרקי אותו לים, לא אכפת לי.‬ ‫רק תיפטרי ממנו.‬
‫ד"ר פלורס…‬
‫מה זה? איפה את?‬ ‫-מוקד רפואה דחופה.‬
‫למה? את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫דרסתי את מקס בטעות.‬
‫- עיריית גלנוויו -‬
‫מה זה בכלל?‬
‫אבן נייר ומספריים?‬ ‫-כן.‬
‫זה משחק הידיים המטופש‬
‫שניקי ומורגן שיחקו‬ ‫כדי להחליט מי לא צריך להוציא את הזבל.‬
‫רוצה לדעת מי מרגישה כמו זבל עכשיו?‬
‫האישה הבוגרת הזאת,‬ ‫שנאלצת לשחק משחק ילדים‬
‫עם החלאה המקומית הזאת.‬
‫טוב, את יודעת, לפחות זה עדיף‬ ‫על מה שטום הציע.‬
‫שחמט זה אפילו לא משחק מזל.‬ ‫זה לגמרי אסטרטגי.‬
‫ומיזוגני.‬
‫תני לי שם של אישה שיש לה זמן לשחמט.‬
‫נטלי, כל העניין הזה כל כך משפיל.‬
‫אני יודעת. גם אני כועסת.‬
‫אבל נראה לי שאנחנו חייבות לעצמנו‬ ‫להוכיח לאנשים…‬
‫שבניגוד לטום, זה לא רק עניין של כוח.‬
‫לא, זה כן עניין של כוח, נטלי.‬
‫זה תמיד קשור לכוח כשמעולם לא היה לך כוח.‬
‫כשהייתי בגילך, עבדתי בחנות.‬
‫לא כי רציתי,‬
‫אלא כי זה מה שכולם עשו.‬
‫לא הייתה לי האפשרות ללכת ללימודי תואר שני,‬
‫או לנסות פוני כמוך, מותק.‬
‫ואז התאהבתי באבא שלך, וזה היה נפלא,‬
‫עד שרצינו ילדים,‬
‫וגיליתי שאני לא יכולה ללדת בעצמי.‬
‫אז אימצנו את אחיך ואהבנו אותו מאוד,‬
‫ואז פתאום נכנסתי להיריון עם מורגן.‬
‫כולם אמרו שזה נס.‬
‫ואז, כעבור שמונה שנים את הגעת, עוד נס קטן.‬
‫אבל האמת היא, חמודה, שלא תכננו את שתיכן.‬
‫הייתן מתנות מאלוהים,‬ ‫אז איך יכולתי לא לשמור עליכן?‬
‫אבל לא הייתן מתוכננות.‬
‫ואני אוהבת אתכן עד מוות,‬ ‫אבל לא תכננתי אתכן.‬
‫הייתן טעות.‬ ‫-כן.‬
‫אז גם כשהגוף שלי נתן לי בסוף כל מה שרציתי,‬
‫זה לא היה בתנאים שלי.‬
‫ואבא שלך ואני לא היינו במקום טוב מספיק.‬
‫התגרשנו, ואפילו זה לא היה מה שאני רציתי.‬
‫אז כשידעתי שיבוא היום‬ ‫שבו סבתא שלכם תלך לעולמה,‬
‫ולא יהיה עוד מישהו בו אצטרך לטפל,‬
‫חשבתי לעצמי, למה לא…‬
‫לנסות להשיג קצת כוח?‬
‫לפני שאתם תצטרכו לנגב לי את התחת‬ ‫באיזה חדר בית חולים.‬
‫טוב,‬
‫אז בואי נכין אותך לנצח במשחק המטופש הזה.‬
‫שלום?‬
‫אם יש פה מישהו, אני לא אצעק. אני לא אברח.‬
‫אני פשוט לא כזה. אז בואו פשוט נגמור עם זה.‬
‫- חמש שיחות שלא נענו -‬
‫אני אומר לך, אני אלך לאן שתרצה.‬
‫אני רק מבקש שתדבר יפה.‬
‫ניקי!‬ ‫-מורגן?‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬ ‫-אני לא יודעת. תגיד לי אתה. אני לא רואה!‬
‫גם אני לא רואה.‬
‫אנחנו עומדים למות? הצילו! מישהו, הצילו!‬
‫שרפה!‬ ‫-הצילו!‬
‫שרפה!‬ ‫-למה אתה צועק "שרפה"?‬
‫קראתי במאמר‬ ‫שאנשים מגיבים טוב יותר ל"שרפה",‬
‫כי "הצילו" לא נוגע להם ישירות.‬
‫זה אנוכי.‬ ‫-בסדר!‬
‫שרפה!‬ ‫-שרפה!‬
‫שרפה!‬ ‫-תסתמו כבר את הפה!‬
‫יוסוף?‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה פאקינג צוחק עליי?‬ ‫-אלוהים.‬
‫ככה אני שומעת ממך אחרי שנעלמת?‬
‫ניסיתי להתקשר, אבל לא עניתם,‬ ‫אז זאת אשמתכם, אוקיי?‬
‫אלוהים.‬
‫אוקיי, ידעתי.‬
‫ידעתי ששכבתם. זה מגעיל.‬
‫זה מגעיל.‬ ‫-טוב.‬
‫אם היית עונה לשיחה שלי, הייתי אומר תודה.‬
‫למה? למה היית אומר תודה?‬
‫לקחתי את הכוח שלי בחזרה. קיבלתי קידום.‬
‫ממי קיבלת קידום? כי איוון מת.‬
‫על מה לעזאזל אתם מדברים?‬
‫לאיוון לא היה שום כוח, אוקיי?‬ ‫פניתי לבוס שלו.‬
‫מי הבוס שלו?‬
‫האיטלקים.‬
‫עד שהוא ניסה לדפוק אותם,‬
‫אז סיפרתי להם מה קורה במיאמי.‬
‫איוון עבד בשביל המאפיה?‬
‫כמעט מתנו בגללך!‬
‫איך בדיוק?‬
‫איך?‬ ‫-אלוהים.‬
‫ההלשנה הקטנה שלך‬ ‫הובילה לטבח של ממש, אוקיי?‬
‫האיטלקים הרגו איזה 15 איש.‬ ‫אתה פאקינג מלשן!‬
‫אני לא מלשן.‬
‫כן, אתה כן. אתה שטינקר קטן, אוקיי?‬
‫ורוצח.‬ ‫-אני לא שטינקר.‬
‫אתה כן.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫הם אמרו רק את איוון ואנדריי.‬ ‫-הם שיקרו לך, בסדר?‬
‫כי ראיתי חבר קרטל חוטף כדור בעין.‬
‫אתה יודע איך זה נשמע?‬ ‫-הם ירו בכל החדר. תתעורר!‬
‫מה לעזאזל.‬
‫שניהם פה?‬
‫כן, הם פה.‬
‫יוסוף, תכיר בינינו?‬
‫כן, אלה ניקי ומורגן.‬
‫זו ההצגה?‬
‫אני לא אשקר. צריך לעבוד על זה.‬
‫יש לנו שאלה לגבי מיאמי.‬
‫אנחנו לא…‬
‫לא עשינו שום דבר רע.‬ ‫-לא עשיתם שום דבר רע?‬
‫עזרתם לתווך בעסקה של 100 קילו קוק.‬
‫עקבנו אחרי כל הקרקס של הרוסי המטומטם הזה‬ ‫במיאמי מההתחלה ועד הסוף.‬
‫חוץ מחמש דקות בשירותים‬
‫עם הבן של מנהיג הקרטל הברזילאי.‬
‫ואיתך.‬
‫ניקי.‬
‫ניקי?‬
‫על מה הם מדברים?‬ ‫-אני לא יודע. זה היה כלום.‬
‫הוא עבר משבר אישי.‬
‫איזה משבר דרש פגישה פרטית?‬
‫אני יודע שזה נשמע חשוד, טוב?‬
‫אבל זה לא קשור לקרטל.‬
‫אני כומר, בסדר?‬ ‫הוא בא אליי כדי לקבל עזרה רוחנית.‬
‫מה אני אמור לעשות עם זה?‬
‫תכוון את זה אל הכומר המכובד הזה,‬
‫ואם הוא לא יענה על השאלות שלנו‬ ‫לשביעות רצוננו,‬
‫עד שנספור לאחור מעשר, תירה בו.‬
‫רגע, לא. אפשר לדבר על זה?‬ ‫-עשר.‬
‫על מה אתה ופיליפה דיברתם?‬
‫על החיים שלו. זה היה אישי.‬ ‫זה לא היה קשור למשפחה.‬
‫תשע.‬ ‫-הוא יחליף את אבא שלו?‬
‫אני לא יודע. לא דיברנו על זה.‬ ‫-שבע.‬
‫הייתי מספר לך‬ ‫אם היה לזה קשר אליך או לאבא שלו,‬
‫או לכל זה.‬
‫אני נשבע באלוהים.‬
‫אני כומר שנשבע באלוהים.‬ ‫-הוא אומר את האמת?‬
‫אתה אומר את האמת?‬ ‫-חמש.‬
‫למה שלא אגיד את האמת, מורגן?‬
‫ארבע. שלוש.‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫או שתירו לי בראש או שתאמינו לי,‬
‫אבל אני לא יודע מה עוד לומר.‬ ‫-אחת.‬
‫לעזאזל, תירה בו.‬
‫אתה רציני?‬
‫תירה בו.‬
‫חבר'ה, אני לא יכול.‬
‫לא!‬
‫טוב, אני מאמין לך.‬
‫למרות שאם זה היה תלוי בנו,‬ ‫היינו טוענים את האקדח סתם בשביל הכיף.‬
‫אני יוצא לשיט של חצי שנה‬ ‫עם החבר שלי, בסדר?‬
‫לא תצטרכו לדאוג בגללי.‬
‫אני לא חושב שהבוס שלנו ישמח לדעת‬
‫שיש איזה סיכון שמסתובב לו על ספינת תענוגות‬
‫עם אדם זר, במשך חצי שנה.‬
‫לא סיפרת על כל זה לחבר שלך…‬
‫טארק.‬
‫טארק, לפני שהזמנת את ההפלגה, נכון?‬
‫אני מקווה שאתה אומר את האמת.‬ ‫כי אם לא,‬
‫נמצא אותך.‬
‫אנחנו תמיד מוצאים.‬
‫תשמעו מאיתנו מוקדם יותר ממה שתרצו.‬
‫תודה שלא ירית באחי.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫הוא חטף אותנו, קשר אותנו,‬ ‫הצמיד אקדח לראש שלי,‬
‫וסידר שיירו בחדר מלא אנשים.‬ ‫-אוקיי!‬
‫אוקיי!‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫חשבתי שזה נחמד.‬ ‫-זה היחס שלך לגברים?‬
‫תפסיק!‬ ‫-את תמיד נותנת להם לחמוק מעונש?‬
‫כולם נענשים.‬ ‫-זה הגיוני מאוד.‬
‫זה הגיוני. אתה נענש.‬
‫אני לא על נענש. סתמי את הפה שלך!‬
‫שחרר אותי עכשיו!‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫ניק, הכנסת אותי למצב בלתי אפשרי.‬
‫אני יודע… אני יודע.‬
‫אני… אני מצטער.‬
‫מה נעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫ניק, אנחנו כל כך קרובים. בעוד חודש וחצי‬
‫יש הפלגה שנוכל לקחת לחצי שנה…‬
‫אני לא יכול לצאת להפלגה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫חטפו אותי אתמול בלילה,‬ ‫ואני לא יכול לצאת להפלגה.‬
‫מה?‬ ‫-אני מכיר את הבחור. זו לא הייתה אשמתו.‬
‫ניק, אני מצטער. אני לא מסוגל.‬ ‫-אתה לא צריך.‬
‫אין מה לעשות. אין… מה לעשות יותר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫אני חושב שאתה עדיין צריך לצאת להפלגה.‬
‫אני לא יוצא להפלגה בלעדיך. זה אכזרי.‬ ‫-זה לא אכזרי. תכננת לנסוע איתי או בלעדיי.‬
‫אני חושב שאתה צריך לנסוע.‬
‫אתה חושב שאני צריך לנסוע?‬
‫או שאתה אומר לי לנסוע?‬
‫אני אומר לך…‬
‫שאני חושב שאתה צריך לצאת להפלגה.‬
‫ניקי, מה עשית?‬
‫הדבר הכי דפוק הוא‬ ‫שאני לא יודע בדיוק מה עשיתי.‬
‫אני חושב שלא עשיתי הרבה.‬
‫טוב, אתה שיקרת, ניק.‬
‫והחלק המפחיד הוא שנראה‬ ‫שזה בא לך ממש בקלות.‬
‫אני מצטער.‬
‫כן, גם אני.‬
‫אבן, נייר, מספריים. ניצחתי!‬
‫אבן, נייר, מספריים. כן!‬
‫אבן, נייר ומספריים. ניצחתי!‬
‫מורגן, עשית אבן חמש פעמים ברצף.‬
‫כן.‬ ‫-את בכלל לא מנסה.‬
‫אבן, נייר, מספריים. ני…‬
‫יודעים מה? זה מגוחך.‬ ‫אני לא רוצה לעשות את זה עם האיש הזה.‬
‫כל העניין פה הוא לרמות אנשים.‬ ‫אין לי כל עניין בזה.‬
‫טוב, זה כל העניין במשחק.‬
‫תמיד עוזר לחשוב על נקודת המבט‬ ‫של היריב שלך, גברת מורלי.‬
‫תודה לך, קווין.‬
‫קווין?‬
‫כן, מתוקה שלי?‬ ‫-אני אטפל בזה. זוז אחורה.‬
‫את יודעת, מה שנפלא בפרחים‬
‫זה שהם מתאימים לניצחון והם מתאימים להפסד.‬
‫אנט, תבורכי. תודה רבה שבאת.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫מורגן.‬ ‫-שלום.‬
‫אנחנו רק צריכים לחכות…‬ ‫-תראו.‬
‫טום מוכן?‬
‫האמת היא שלא.‬
‫בדיוק דיברתי עם מר דונלדסון,‬
‫והוא הודיע לי שהוא החליט לוותר.‬
‫עם הוויתור של טום,‬
‫ועדת הבחירות מכריזה בזאת‬ ‫על לינדה מורלי כראשת העיר החדשה.‬
‫אני…‬
‫אלוהים!‬
‫מזל טוב!‬
‫לינדה, את רואה? הטוב תמיד מנצח.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה דעתך על משקה? או שישה?‬
‫או שישה.‬
‫מותק!‬
‫אלוהים.‬
‫היי.‬
‫מזל טוב, לינדה.‬ ‫-תודה.‬
‫לא ציפיתי שתהיה פה.‬ ‫-לא הייתי מפספס את זה.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן, אני פשוט שמח בשבילך.‬
‫זה מאוד נחמד מצדך, מותק.‬
‫אתה יודע, גם נטלי תשמח לחיבוק כזה.‬
‫אוקיי.‬
‫יש בינינו קרבה כזאת? אני לא יודעת.‬ ‫-בואי פשוט נתחבק. אוקיי.‬
‫אוי, מה זה?‬
‫הרופא אמר שאתה לא חייב‬ ‫לשים את זה כל היום.‬
‫אני מנסה לחזור לחדר הכושר,‬ ‫והרופאים לא סובלים מצליפת שוט.‬
‫הריטריט הבא של הכנסייה‬ ‫צריך להיות פגישה של אלכוהוליסטים אנונימיים.‬
‫בני יחידי.‬
‫זה באמת נחוץ?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫איך אתה מרגיש?‬ ‫-יותר טוב.‬
‫זה כואב רק כשאני מזיז את הצוואר.‬
‫תראו את שניכם.‬
‫אם הצלחתם להתגבר על דריסה של בן הזוג,‬
‫תוכלו להתגבר על כמעט כל דבר.‬
‫אני צודקת?‬ ‫-לחיים על זה.‬
‫כשמקס היה תינוק,‬
‫אבא שלו שכח אותו במנשא על גג המכונית.‬
‫נסע חצי רחוב לפני שהוא קלט את זה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אנחנו מתגעגעים לאבא שלך כל יום.‬
‫נכון, חמוד?‬ ‫-כן, נכון.‬
‫היי, אפשר לדבר איתך רגע?‬
‫אני צריכה שתעזרי לי עם משהו למעלה.‬
‫בטח, כן.‬
‫סליחה. תודה.‬ ‫-כן.‬
‫וואו.‬
‫אני לא מאמינה שאף פעם לא הייתי פה.‬
‫גם אני לא.‬
‫אני כל כך גאה באימא שלך.‬
‫כל העבודה הקשה הזאת.‬
‫ואני מאוד שמחה שנהיה חמות וכלה.‬
‫כן, אני כל כך שמחה.‬
‫תקשיבי.‬
‫אני יודעת שאת כבר לא מאוהבת בבן שלי.‬
‫הבעיה היא שהוא מאוהב בך מאוד.‬
‫ורק רציתי שתדעי שאם את חושבת לעזוב אותו,‬
‫זה לא יקרה.‬
‫סליחה?‬
‫אני אומרת לך…‬
‫שאת תתחתני עם הבן שלי.‬
‫אה, את יודעת, שכחתי לשאול אותך,‬ ‫איך היה הטיול עם הכנסייה?‬
‫שמעתי שהוא לא הלך כמתוכנן.‬
‫את יודעת, מקס יהיה הרוס אם יקרה לך משהו.‬
‫יש מי שיגידו ש…‬
‫האירוסים שלך לבן שלי‬
‫הם הסיבה היחידה שחזרת הביתה בכלל.‬
‫מה לעזאזל אתם עושים פה?‬ ‫-תנמיך את הקול שלך.‬
‫אני לא יודע מה אתם רוצים מאיתנו,‬ ‫אבל זה לא הזמן.‬
‫בבקשה, אל תערבו את המשפחה שלי.‬
‫הזמינו אותנו, אידיוט מזדיין שכמוך.‬
‫תפתחי את זה.‬
‫כן.‬
‫שמעתי שהיית צריכה לעבור שבעת מדורי גיהינום‬ ‫כדי להחזיר לי אותה, וחשבתי…‬
‫"איזו מתנת אירוסים מושלמת." נכון?‬
‫כן.‬
‫ברוכה הבאה למשפחה.‬
‫אני אקח את זה.‬
‫לחיים.‬
‫שם.‬
‫הדוק מדי?‬
‫כן, קצת.‬
‫את תתרגלי לזה.‬
‫הנה.‬
‫חשבתי שאת בתחום הנדל"ן.‬
‫זה נכון.‬
‫בין היתר, כמובן.‬
‫תראי מה זה.‬
‫תשמרי עליה.‬
‫אני לא רוצה שהיא תגמור בעוד קבר.‬
‫ואם תדרסי שוב את הבן שלי,‬
‫אני אהרוג אותך בעצמי.‬
‫נלך?‬
‫חיוכים גדולים, כולם.‬
‫מורגן.‬ ‫-אני צריכה לדבר איתך.‬
‫האיטלקים פה.‬
‫זה הגיוני, כי אנט היא הבוסית שלהם.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫איוון ואנדריי עובדים בשביל האיטלקים.‬ ‫האיטלקים עובדים בשביל אנט.‬
‫זה היה בשבילה.‬
‫הכול היה בשבילה.‬
‫כולם!‬
‫ראשת העיר שלנו, לינדה מורלי!‬
‫תודה לכולם.‬ ‫מדהים לאן החיים יכולים לקחת אותך.‬
‫אני יודעת שרק חצי מהאנשים בעיר הצביעו לי,‬
‫אבל תאמינו לי כשאני אומרת‬ ‫שאני אעבוד כדי שכל העיר תהיה גאה.‬
‫אני רוצה להודות לבתי, נטלי,‬
‫שהייתה לצדי לאורך כל הדרך,‬
‫ולניקי ומורגן על כל מה שאתם עושים,‬
‫ותודה מיוחדת לאנט זופריאה‬
‫על שהפכה את האירוע הערב לאפשרי.‬
‫אנט, את מצילת חיים.‬
‫היא הקמע שלי,‬
‫ואני לא יכולה לחכות‬ ‫שהמשפחות שלנו יתאחדו רשמית בקרוב מאוד.‬
‫אני חושב שאנחנו בגיהינום. זה גיהינום.‬
‫היי, מותק.‬ ‫-היי.‬
‫אני צריכה שני וודקה סודה משולשים.‬ ‫מה אתה רוצה?‬
‫אני לא רוצה כלום. מורגן, מה נעשה?‬
‫שכחתי להצביע.‬
‫יותר מדי על הראש. שכחתי להצביע.‬
‫אימא שלי כמעט הפסידה בגללי.‬
‫אבל היא לא הפסידה. אז הכול טוב.‬ ‫תלכי לחגוג עם קוו.‬
‫שיהיה.‬ ‫-קוו.‬
‫מורגן.‬
‫נטלי, אפשר חמש דקות?‬
‫די, תפסיק!‬
‫אתם תמיד מפריעים לי. תפסיקו.‬ ‫אני מדברת עם אחותי.‬
‫מורגן, אל תעשי את זה.‬
‫את מה?‬
‫להתחתן עם מקס, מורגן, אל תעשי את זה.‬
‫סליחה?‬ ‫-אלוהים.‬
‫קווין כל כך משעמם, שבא לי למות ממנו.‬
‫נטלי, אני חושב ששתית יותר מדי, בסדר?‬
‫למות. אני חוזרת הביתה כל ערב, והוא שם,‬
‫יושב מול המחשב שלו עם בעיות הזקפה שלו‬
‫והגבולות הלא בריאים במשפחה, ו…‬
‫אלוהים אדירים, נטלי.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אבל מגיע שלב שבו להיות במצב שאת לא אוהבת‬
‫מתחיל לכאוב.‬
‫אם הייתי במקומך,‬
‫הייתי בורחת כל עוד אני יכולה.‬
‫סליחה.‬
‫אני לא רוצה להיות סנטימנטלית מדי,‬
‫אבל אני חושבת שזה רגע שצריך לחגוג. בן?‬
‫ג'יו, תמונה?‬ ‫-כן.‬
‫כולם, בואו נתאסף על המדרגות.‬
‫לינדה?‬
‫אתה, לכאן.‬
‫תתקרבו קצת.‬
‫טוב.‬
‫לחיי המשפחה.‬
‫-למשפחה.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬