- Nicky! - Igen?
Mindenki meghalt.
- Látom. - Minket miért nem öltek meg?
Nem érdekel. Le kell lépnünk.
- Ez jelent valamit? Telefonálnunk kéne. - Kinek? A zsaruknak?
„Valami döbbenetes történt a hotelünkben, és csak minket hagytak életben.
És ne merjenek faggatózni!”
Mi a picsa?
Csak ez jutott eszembe a mészárlást látva. Bocsi!
Mennünk kell. Indulnunk kell.
Vigyázz, hová lépsz! Minden csurom vér!
Vigyázok.
TETŐTERASZ
Haza kéne mennetek.
Jól van.
Szerintem ezek nem a hotel dolgozói.
Nem mondod, Morgan?!
EZ HIBA VOLT
Gőzöm sincs, mi tart eddig.
Fél órája hívniuk kellett volna a választási eredménnyel.
Nyilván nem arattam elsöprő győzelmet, ami sokkal többet mond a városlakókról,
mint a kampányunkról.
Susan Gopnik megállított az élelmiszerboltban azzal,
hogy rám szavazott. Láttam, hogy hazudik.
Az anyját gimis korunkban letartóztatták bolti lopásért. Az a nő egy szociopata.
Natalie!
Szóltál?
Kissé hangos a turmixgép. Nem hallom a gondolataimat.
- Vettem. - Ti miért vagytok ennyire csendben?
Beszélgessünk, amíg várakozunk?
Feszült vagyok… miattad.
Ez aligha a leghasznosabb módja az időtöltésnek.
Kiruccantatok Miamiba egy egyházi kirándulásra.
- Erre zombiként tértetek vissza. - Ez kedves tőled, anya.
Natalie! Édesem!
Könyörgöm, ha szeretsz,
akkor máskor csináld meg azt a gyümölcsturmixot!
- Tessék! - Köszi, édesem!
Szívesen.
Szeretném elmondani nektek, hogy mennyit jelentett számomra
az utóbbi pár hónap. Natalie! Olyan nyugodtsággal és érettséggel
vezettél át ezen a választáson, ami messze meghaladja a korodat.
És láttam, ahogy ti ketten
újra visszataláltok egymáshoz.
Csak annyit mondanék, bármi is történik ma,
ez a család mindig is az iránytűm lesz.
Ismeretlen szám.
Vedd fel!
Linda Morelli.
Rendben.
Igen.
Megértettem. Köszönöm.
Na?
Vesztettünk, ugye?
Döntetlen lett.
Döntetlen?
- Hát… - Hogy mi?
Ne kezdj kételkedni magadban! Megtettünk mindent, amit tudtunk.
És akkor most mi van? Mihez kezdünk?
A városi tanács szerint a véletlenre bízzák.
- Ne! Anya! Úristen! - Édesem! Natalie!
- Hagyd abba! - Gyufaszálat fogtok húzni?
- Anya! Ne! - Édesem!
Édes istenem! Ez őrület!
Három napja nézem, de semmi nincs róla a hírekben.
Egy rakás embert lelőttek, és egy szó sincs róla.
Nyilván eltussolták.
Ezt én is tudom.
De az a szörnyű érzésem van, hogy most értünk jönnek.
Belekényszerítettek minket.
Két tisztességes polgár eltűnése talán nem éri meg nekik a felhajtást.
Aha.
Megvolt az esélyük,
hogy megöljenek. Hagytak eljönni.
Én ezt szeretném hinni.
Van másik lehetőség?
Mondjuk, hogy máskor ölnek meg.
Üdítő gondolat. Szuper.
Vége. Döntetlen.
Az meg hogy lehetséges?
A kibaszott Susan Gopnik az oka. Így lehet.
- Szia! - Szia!
Ugye nem zavarom meg a párbeszéded Istennel?
Szerintem repes az örömtől, hogy elmegyek.
Tehát hivatalos?
Aha. Közös döntés volt.
- Azta! - Örülök, hogy látlak.
Aha.
- Azt hiszem… - Kezdhetem inkább én?
Köszönettel tartozom neked.
Nem ismertem a srácokat, de a pénz nagy részét visszahozták.
Bocs, milyen srácok?
A hackerek a vasárnapi iskoládból. Megtalálták Tegant.
- Krisztus Hackerei, vagy micsoda. - Ja igen.
Nem érdekel, hogyan csinálták, de újra hiszek az alfa generációban.
Örömmel segítettem.
Annak ellenére, hogy téged okoltalak, tehát nem is kellett volna segítened.
Jó lenne újrakezdeni.
Teljesen nyílt lapokkal. Semmi titkolózás.
Valamit el szeretnék mondani.
Hogyne.
Itt vagyok.
Elmondhatsz bármit.
Gyere, sétáljunk egyet! Jó?
- Jó. Aha. - Jó.
SZESZES ITALOK
Bulizni fogunk? Három nagy üveg whisky?
Mehettünk volna a diszkontba.
Egy szót sem szóltam a müzli meg a dzsúsz miatt. Mintha hatéves lennél.
A dzsúsz gyúrás utánra kell, a müzlit meg te is eszed.
Komolyan, mostanában egy morgós, vén boszorkány vagy.
Ne aggódj! Megoldom. Bepakolok.
ISMERETLEN
Bassza meg! Max!
Morgan!
Uramisten! Bassza meg!
- Ne haragudj! Jól vagy? - Átmentél rajtam!
Tudom, de véletlen volt. Hívjak mentőt?
- Nem, jól vagyok. Beszorultam. Húzz ki! - Add a kezed! Gyere!
- Húzz! - Told magad!
- Jól van. - Húzz!
- Basszus! - Úristen! Jó.
- Az alváz alá szorultam. - Az alváz alá?
Ja, a combizmomat nyomja.
- Kérek segítséget. - Ne, Morgan, basszus!
- Mi az? - Ez kurvára kínos.
Uramisten!
Mindenki kiszáll a kurva kocsijából.
- Emberek! Jól van. Menjenek csak! - Küldd el őket!
- Olyan pipa vagyok rád, hogy fáj a fejem. - Ez komoly? Videózik?
Azt mondta, nyíltan rejtette el. A kulcsot a zárban hagyta.
Nem is tudom. Nincs illegális export-import vállalkozásom.
Ez vezetett egy tömegmészárláshoz?
Nem. Emiatt keveredtünk bele. Szerintem… a gyilkosságokhoz
inkább a több százezer dollárt érő kokainnak van köze,
amit tehénherében importáltak illegálisan.
- Hallod magadat? - Persze, hogy hallom magamat.
És hogyan tovább? Most akkor üldöznek?
Fogalmam sincs.
- Nem hiszem. - Nem hiszed?
Úgy érzem, ezt fontos lenne tudni.
Főleg, hogy melletted sétálok, és a házadban alszom.
Őszinteséget kértél.
- Meg az igazságot. Ez az igazság. - Persze, hogy az igazat akartam tudni.
Csak nem feltétlen vártam, hogy a pasim
egy tömeggyilkosságba keveredik.
- Értünk tettem. - Ehhez nekünk mi közünk?
- Szerinted hogy kaptad vissza a pénzed? - A Krisztus Hackerei által.
- Jó. - Nem is létezik a Krisztus Hackerei.
Nyilván nem létezik a Krisztus Hackerei.
Szívességet tettem egy szívességért.
Most tényleg az én hibám 15 ember meggyilkolása?
Komolyan gondolod, hogy téged hibáztatlak?
Tudom én, hogy mit gondoljak?
Vedd csak fel! Én megyek.
- Nem nagyon érek rá. - Csörgött az összecsukható mobilod?
Nem tudom. Miami óta nem néztem rá.
Mert az enyém csörgött.
Az hogy lehet?
- Nem tudom. Nem vettem fel. - Hát ne is!
Dobd az óceánba! Szabadulj meg tőle!
Dr. Flores…
Ez mi? Hol vagy?
A sürgősségin.
Miért? Jól vagy?
Ja, jól. Csak véletlenül áthajtottam Maxen.
GLENVIEW-I VÁROSHÁZA
Mi az egyáltalán?
- A kő, papír, olló? - Igen.
Egy hülye játék, amivel régen
Nicky és Morgan eldöntötték, ki vigye ki a szemetet.
És ki érzi magát most hitványul?
Ez a felnőtt nő, akinek gyerekjátékot kell játszania
a helyi szemétládával.
Hát, ez azért még mindig jobb, mint amit Tom javasolt.
A sakk nem a véletlenen múlik. Stratégiai játék.
És nőellenes is.
Mondj egy nőt, akinek van ideje sakkozni!
Natalie! Ez az egész ügy totál megalázó.
Tudom. Én is tök pipa vagyok.
De tartozunk magunknak annyival, hogy megmutassuk, hogy Tommal ellentétben
ez nekünk nem a hatalomról szól.
De a hatalomról szól, Natalie.
Mindig arról szól, ha korábban sosem volt hatalmad.
A te korodban az üzletben dolgoztam.
Nem azért, mert akartam,
hanem mert mindenki ezt tette.
Nekem nem adatott meg a luxus, hogy egyetemre járjak,
vagy frufrut vágassak, mint te.
Aztán szerelmes lettem apádba, ami csodálatos volt,
amíg nem akartunk gyereket,
és meg nem tudtam, hogy nem lehet sajátom.
Örökbe fogadtuk hát a bátyádat, és imádtuk,
majd egyszer csak terhes lettem Morgannel.
„Csoda történt!” Mindenki ezt mondta.
Aztán nyolc évre rá megszülettél te. Újabb kis csoda.
De az igazat megvallva, kettőtöket nem terveztük.
Isten ajándékaként miért ne tartottalak volna meg?
De nem terveztünk titeket.
És halálosan szeretlek, de nem terveztünk.
- Becsúsztatok. - Aha.
Szóval mikor végül a testem megadott mindent, amire vágytam,
az sem az én feltételeim szerint történt.
Aztán apáddal nem működött a dolog.
Elváltunk, pedig azt sem igazán akartam.
Úgyhogy mikor már tudtam, hogy eljön a nap, mikor a nagyid eltávozik,
és nem kell már másról gondoskodnom,
azt gondoltam, hogy miért is ne
ragadnék magamhoz egy kis hatalmat,
mielőtt nektek kell majd a seggemet törölni egy kórteremben?
Hát,
akkor álljunk neki felkészíteni, hogy megnyerd azt a hülye játékot!
Hahó!
Ha van itt valaki, nem kiabálok és nem futok el.
Nem olyan vagyok. Úgyhogy essünk túl rajta!
5 NEM FOGADOTT HÍVÁS
Mondom, hogy elmegyek, ahová akarja.
Csak kérem, kérje szépen!
- Nicky! - Morgan!
- Mi a picsa van itt? - Gőzöm sincs. Mondd meg te! Nem látok.
Én sem látok.
Meg fogunk halni? Segítség! Valaki!
- Tűz van! - Segítség!
- Tűz van! - Miért ezt kiabálod?
Olvastam, hogy erre jobban reagálnak,
mert a „segítség” nem rájuk vonatkozik.
- Elég önző dolog. - Jól van.
- Tűz van! - Tűz van!
- Bekussolnátok mindketten?
- Yusuf? - Uramisten!
- Szórakozol velem, baszd meg? - Uramisten!
Így bukkansz fel, miután eltűntél, baszod?
Hívtalak, de nem vetted fel, szóval a te hibád, baszd meg!
Jaj, istenem!
Na jó, tudtam.
Tudtam, hogy összebújtatok. Ez gusztustalan.
- Gusztustalan. - Jó.
Ha felvetted volna, köszönetet mondtam volna.
Miért? Mit köszöntél volna meg?
Visszavettem az irányítást. Előléptettek.
Ki léptetett elő? Mert Ivan halott.
Mi a picsáról beszéltek?
Ivan nem irányított semmit. A főnökéhez mentem el.
- És ki a kurva főnöke? - Az olaszok.
De át akarta baszni őket, így szóltam nekik, mi folyik Miamiban.
Ivan a maffia embere volt?
Majdnem megölettél minket, baszd meg!
Igen? És hogyan?
- Hogyan? - Úristen!
A kis pletykálásod szó szerint egy mészárszékhez vezetett, érted?
Az olaszok megöltek vagy 15 embert. Egy kibaszott besúgó vagy!
Nem vagyok besúgó.
De az vagy. Egy kibaszott kis besúgó spicli vagy.
- És gyilkos is. - Nem vagyok spicli!
- De igen. - Miről beszélsz?
- Csak Ivanról és Andrejről beszéltek. - Hát, kurvára hazudtak.
Mert végignéztem, ahogy egy kartelltag golyót kap a szemébe.
- Tudod, milyen hangja van? - Szétlőttek mindenkit. Ébredj fel!
Mi a picsa?
Mindkettő itt van?
Igen, mindkettő.
Yusuf! Bemutatnál egymásnak?
Igen. Ő Nicky, ő pedig Morgan.
Ennyi? Nem fogok hazudni, van még mit csiszolni rajta.
Miamiról szeretnénk kérdezni.
Mi semmi…
- Semmi rosszat nem tettünk. - Semmi rosszat?
Segítettetek összehozni egy üzletet 100 kiló kokóra.
Végig szemmel tartottuk az orosz rohadék miami cirkuszolását.
Kivéve egy ötperces időszakot,
amit a kartell fejének a fia a mosdóban töltött.
Veled.
Nicky!
- Miről beszél? - Nem tudom. Semmi nem történt.
Személyes válságon ment át.
Milyen válsághoz kell privát hallgatóság?
Tudom, gyanúsan hangzik,
de nincs köze a dolognak a kartellhez.
Lelkész vagyok, spirituális segítségért fordult hozzám.
- Mit kezdjek vele? - Fogd rá a nagy becsben álló lelkészre!
Ha nem az általunk várt módon válaszol,
mire tíztől visszaszámolunk, lődd le!
- Várjunk! Ne! Átbeszélhetnénk? - Tíz.
Miről beszéltetek Filipével?
A magánéletéről. Nem volt köze a családjához.
- Kilenc. - Az apja helyébe lép?
- Nem tudom, erről nem volt szó. - Hét.
Megmondanám, ha a dolognak köze lenne hozzátok, vagy az apjához,
vagy itt bármihez.
Istenre esküszöm!
- Lelkész vagyok, aki Istenre esküszik. - Igazat mond?
- Az igazat mondod? - Öt.
Miért ne mondanám az igazat?
- Négy. Három. - Mi a picsa?
Vagy lőj fejbe, vagy higgyetek nekem!
- De mi mást mondhatnék? - Egy.
- Baszni rá, lődd le! - Ez most komoly?
Lődd le!
Nem megy.
Ne!
Jól van, hiszek neked.
Bár ha rajtunk múlik, a vicc kedvéért meg lett volna töltve.
A barátommal egy féléves hajóútra megyünk.
Miattam nem kell aggódnotok.
Nem hiszem, hogy a főnök örülne,
hogy egy kockázati tényező
fél évig gondtalanul hajókázik egy idegennel.
Ugye nem meséltél erről a kis barátodnak…
Tareqnak.
…Tareqnak, mielőtt lefoglaltad a hajóutat?
Remélem, az igazat mondod. Mert ha nem,
megtalálunk.
Olyan nincs, hogy nem.
Előbb fogtok hallani rólunk, mint szeretnétek.
Kösz, hogy nem lőtted le a bátyámat!
Te most szórakozol velem, baszod?
Ő rabolt el és kötözött meg minket, pisztolyt tartott a fejemhez,
és ő hozta össze egy teremnyi ember lemészárlását.
- Jól van! - Mi a picsa bajod van?
- Szép volt tőle. - Így viszonyulsz a férfiakhoz?
- Hagyd abba! - Mindig felmented őket?
- Nincsenek felmentve! - Ez elég sokatmondó.
Az. Mindketten felelősek vagytok.
Én nem vagyok felelős semmiért! Fogd be a kurva szádat!
Engedj már el!
Ne!
Szia!
Nick! Totál lehetetlen helyzetbe hoztál.
Igen, tudom.
És… sajnálom.
Mit tegyünk?
Fogalmam sincs.
Nick! Kurva közel járunk. Másfél hónap,
és indul a féléves hajóút, amivel…
Nem tudok elmenni rá.
Ezt hogy érted?
A múlt éjjel elraboltak, és nem mehetek el arra a hajóútra.
- Tessék? - Ismerem a pasit. Nem az ő hibája.
- Sajnálom, Nick. Ez nekem nem megy. - Nem is kell.
Nem tehetünk semmit. Nincs már mit tennünk.
Jól vagy?
Persze, rendben vagyok.
De szerintem neked el kéne menned a hajóútra.
Nem megyek. Kegyetlenség lenne.
Dehogyis. El akartál menni velem vagy nélkülem.
Szerintem menj.
Ezt most gondolod,
vagy konkrétan mondod, hogy menjek el?
Azt mondom,
hogy szerintem el kellene menned.
Nicky! Mit csináltál?
A legszarabb, hogy fogalmam sincs, mit csináltam pontosan.
Azt mondanám, nem sok mindent.
De hazudtál, Nick.
És ijesztő, hogy úgy tűnik, ez nagyon könnyen megy.
Sajnálom.
Igen. Én is.
Kő, papír, olló. Nyertem!
Kő, papír, olló. Ez az!
Kő, papír, olló. Nyertem!
Morgan! Ötször egymás után követ mutattál.
- Aha. - Nem is próbálkozol.
Kő, papír, olló. Nye…
Na jó. Ez abszurd. Nem akarom ezt játszani azzal az emberrel.
Ez csak a megtévesztésről szól, ami engem nem érdekel.
Hát, mondhatni ez a játék lényege, anya.
Mindig hasznos figyelembe venni az ellenfele nézőpontját.
- Köszönöm, Kevin. - Kevin!
- Igen, cukorborsó? - Intézem. Menj oda!
Tudjátok, a virágokban az a csodás,
hogy győzelem és vereség esetén is funkcionálnak.
Annette! Az isten áldjon! Nagyon köszönöm, hogy eljöttél.
- Hogy bírod? - Elvagyok.
- Morgan! - Üdv!
- Csak arra várunk… - Nézzétek!
Tom készen áll?
Igazából nem.
Most beszéltem telefonon Mr. Donaldsonnal, aki úgy döntött, visszalép.
Tom visszalépésével a bizottság Linda Morellit nevezi ki polgármesternek.
Én vagyok a…
Uramisten!
Gratulálok!
Látod, Linda? Mindig a legjobb győz.
- Istenem! - Mit szólsz egy italhoz? Vagy hathoz.
Legyen hat!
Édesem!
Uramisten!
Szia!
- Gratulálok, Linda! - Köszönöm.
- Rád nem számítottam. - Ki nem hagynám.
- Minden rendben? - Aha. Örülök neked.
Ez nagyon kedves tőled, édesem.
Szerintem Natalie is örülne egy ilyen ölelésnek.
Jól van.
- Elég közel állunk mi ehhez? Nem tudom. - Csak csináljuk! Jól van.
Hű! Az meg micsoda?
Az orvos azt mondta, hogy nem kell állandóan hordanod.
Szeretnék újra gyúrni, a dokiknak meg nincs nyaksérülése.
A következő egyházi kirándulásra anonim alkoholistaként menjetek!
Az én egyetlen gyermekem.
Most ez tényleg szükséges?
- Igen. - Jó.
- És hogy vagy? - Jobban.
Főleg akkor fáj, ha megmozdítom a nyakam.
Nézzenek rátok!
Ha átvészelitek, hogy elütötted a párodat, akkor szinte bármit átvészeltek.
- Igazam van? - Teljesen.
Mikor Max még kisbaba volt,
az apja a kocsi tetején felejtette a babahordozóban.
Fél háztömb múlva jutott csak eszébe.
- Úristen! - Apád mindennap hiányzik nekünk.
- Ugye, kicsim? - Igen.
Elrabolhatlak egy percre?
Kéne egy kis segítség az emeleten.
Hogyne.
- Bocsi. Köszi. - Jó.
Hű!
Hihetetlen, hogy sosem jártam itt.
Tényleg hihetetlen.
Annyira büszke vagyok anyádra!
Sokat és keményen dolgozott.
És nagyon örülök, hogy egy családba fogunk tartozni.
Én is nagyon örülök.
Ide hallgass!
Tudom, hogy egy ideje már nem vagy szerelmes a fiamba.
A baj az, hogy ő viszont nagyon is szerelmes beléd.
És szerettem volna tudatni veled, hogy ha azon gondolkodnál, hogy elhagyod,
akkor az nem fog megtörténni.
Tessék?
Annyit mondok,
hogy hozzá fogsz menni a fiamhoz.
Tényleg, el is felejtettem megkérdezni: milyen volt az egyházi kirándulás?
Úgy hallom, nem terv szerint alakult.
Tudod, Max összeomlana, ha veled történne valami.
Talán nem túlzás azt állítani,
hogy kizárólag a fiammal való eljegyzésnek köszönhetően
térhettél haza egyáltalán.
- Mi a szart csinálnak itt? - Halkabban, baszod!
Nem tudom, mit akarnak tőlünk, de ne most!
Hagyják békén a családomat!
Meghívottak vagyunk, te kibaszott idióta!
Nyisd ki!
Bizony.
Úgy hallottam, sokat szenvedtél, hogy visszajuttasd hozzám, és gondoltam,
hogy tökéletes eljegyzési ajándék lenne. Igazam van?
Igen.
Üdv a családban!
Majd én megfogom.
Salute!
Állj csak ide!
Túl szoros?
Igen, egy kicsit.
Majd hozzászoksz.
Így.
- Azt hittem, ingatlanokkal foglalkozol. - Úgy is van.
Többek között. Nyilvánvalóan.
Nézzenek oda!
Vigyázz rá nagyon!
Nehogy egy másik sírban végezze!
És ha még egyszer áthajtasz a fiamon, akkor saját kezűleg öllek meg, baszd meg!
Indulhatunk?
Széles mosolyt, emberek!
- Morgan! - Beszéljünk!
Itt vannak az olaszok.
Ami teljesen érthető, tekintve, hogy Annette a főnökük.
Hogy micsoda?
Ivan és Andrej az olaszoknak dolgoztak. Az olaszok meg Annette-nek.
Ezt neki szánták.
Minden miatta volt.
Emberek!
Az új polgármesterünk, Linda Morelli!
Köszönöm, emberek. Elképesztő, hová sodorhat az élet.
Tisztában vagyok vele, hogy csak a fél város szavazott rám,
de higgyék el, azon fogok dolgozni, hogy az egész város büszke legyen rám.
Köszönetet szeretnék mondani a lányomnak, Natalie-nek,
aki végig mellettem állt,
és Nickynek és Morgannek mindazért, amit tesztek,
és külön köszönet illeti Annette Zofreát
a ma esti rendezvény lehetővé tételéért.
Annette! Életmentő vagy.
Ő az én szerencsecsillagom,
és nagyon várom már, hogy a családjaink hamarosan hivatalosan is egyesüljenek.
Szerintem a pokolban vagyunk. Ez maga a pokol.
- Drágám! - Szia!
Két tripla vodka-szódát kérek. És te?
Semmit. Most mihez kezdjünk?
Elfelejtettem szavazni. Sok volt a dolgom. Elfelejtettem.
Az anyukám majdnem veszített miattam.
De nem úgy lett. Nincs gond. Menj, bulizz Kevvel!
- Vagy mindegy. - Kev.
- Morgan! - Natalie! Adsz nekünk öt percet?
Elég! Hagyd abba!
Mindig félbeszakítotok. Elég! A nővéremhez beszélek.
Morgan! Kurvára ne menj bele!
Mibe?
Ne menj hozzá Maxhez, Morgan! Ne!
- Mi? - Uramisten!
Kevin annyira unalmas, hogy legszívesebben meghalnék.
Natalie! Azt hiszem, túl sokat ittál.
Meghalnék. Esténként, mikor hazamegyek, ő ott van,
ott ül a számítógépe előtt a merevedési zavarával
meg a beteges családi kötődéseivel, és…
- Jézusom, Natalie! - Tudom.
De eljön az a pillanat, amikor egy olyan helyzet, amiben utálsz lenni
már fizikai fájdalmat okoz.
A helyedben
lelépnék a picsába, amíg megteheted.
Elnézést.
Nem szeretnék túl szentimentális lenni,
de szerintem ezt a pillanatot meg kell ünnepelni. Fiam?
- Gio! Fényképezel? - Igen.
Emberek! Gyertek a lépcsőhöz!
Linda!
Te ide állj!
Álljanak közelebb!
Jól van.
A családra!
- A családra! - A családra!
Három, kettő, egy.
A feliratot fordította: Botos János