- Nicky! - Ce?
Sunt morți toți.
Știu.
- În noi de ce n-au tras? - Nu-mi pasă. Trebuie să plecăm.
Poate înseamnă ceva. Ar trebui să sunăm undeva.
Unde? La poliție?
„Bună! S-a întâmplat ceva absurd și doar noi am supraviețuit.
Apropo, să nu îndrăzniți să puneți vreo întrebare!”
Am avut o idee proastă după ce am văzut un masacru, iartă-mă!
Trebuie să plecăm, să ne punem în mișcare.
Ai grijă pe unde calci! E sânge peste tot!
Am grijă.
SALONUL DE LA ULTIMUL ETAJ
- Ar trebui să plecați acasă. - Bine.
Nicky, nu cred că lucrează la hotel.
Nu zău, Morgan!
GREȘELI MARI
Nu pricep de ce durează atât.
Trebuia să avem rezultatele de jumătate de oră.
Sigur n-am învins detașat,
ceea ce spune mai multe despre alegători decât despre campania noastră.
Susan Gopnik m-a oprit în magazin să-mi spună că m-a votat.
Se vedea că minte.
Mamă-sa a fost prinsă în liceu furând din magazine.
Femeia e sociopată.
Natalie!
M-ai strigat?
Blenderul face o gălăgie, de nu-mi aud gândurile.
- Am înțeles. - Voi de ce sunteți așa de tăcuți?
Ar trebui să vorbim cât așteptăm?
Am emoții… pentru tine.
Nu-i un mod util de a vă petrece timpul.
Plecați amândoi la Miami cu biserica și veniți arătând ca moartea-n vacanță.
Ești drăguță, mamă.
Natalie! Scumpo!
Te implor, dacă ții la mine,
faci sucul ăla oricând, numai acum nu!
Poftim!
- Mulțumesc, dragă. - Sigur.
Vreau să vă spun tuturor cât au însemnat pentru mine ultimele luni.
Natalie, m-ai ghidat prin alegerile astea
cu o siguranță și o maturitate care-ți depășesc cu mult vârsta.
Iar pe voi doi v-am văzut
redevenind apropiați.
Vreau doar să spun că, orice s-ar întâmpla azi,
familia asta o să fie întotdeauna farul meu călăuzitor.
E un număr necunoscut.
Răspunde!
Linda Morelli.
Așa…
Sigur.
Înțeleg. Mulțumesc.
Ce e?
Am pierdut, nu-i așa?
Am fost la egalitate.
Egalitate?
- Păi… - Ce?
Nu te îndoi de tine acum, am făcut tot ce puteam.
Și ce urmează? Ce facem?
Potrivit Consiliului, se decide printr-un joc de noroc.
- Nu! - Scumpo!
- Mamă, nu! Dumnezeule! - Natalie!
- Termină! - Cine trage bățul scurt pierde?
- Mamă, nu! - Scumpo…
Doamne, ce nebunie!
De trei zile verific știrile. Nimic!
Mor atâția oameni și nimeni nu zice nimic.
E clar că s-a mușamalizat.
Sunt foarte conștientă. Dar am o presimțire nasoală că urmăm noi.
Am fost implicați cu forța.
Probabil nu se complică să facă dispăruți doi cetățeni onești.
- Da… - Dacă voiau, ne omorau atunci.
Dar ne-au dat drumul. Asta aleg eu să cred.
Care-i alternativa?
Să ne omoare altă dată.
Îmi ridici moralul. E bine.
S-a terminat. A fost egalitate.
Cum e posibil?
Nenorocita de Susan Gopnik. Așa e posibil.
- Bună! - Bună!
Sper că nu-ți întrerup discuția cu Dumnezeu.
Cred că e încântat că plec, dacă e să fiu sincer.
Deci e oficial?
Da. A fost o decizie comună.
- Mă bucur să te văd. - Da.
- Cred că… - Pot să încep eu?
Îți datorez mulțumiri.
Nu știu cine sunt puștii, dar au recuperat mai toți banii.
Poftim? Ce puști?
De la școala de duminică, care au dat de Teagan.
- Hackeri pentru Hristos. - Așa e, Hackeri pentru…
Nu vreau să știu cum au făcut,
dar mi-au redat încrederea în generația Alfa.
Mă bucur să ajut.
Da, m-ai ajutat, deși am dat vina pe tine.
Și nu erai obligat s-o faci.
Aș vrea s-o luăm de la zero. Să fie totul la vedere.
Fără alte ascunzișuri.
Vreau să-ți spun ceva.
Sigur.
Sunt aici.
Poți să-mi spui orice.
Hai să facem o plimbare! Da?
Bine, da.
Dăm petrecere? Dacă voiai trei sticle de whisky, trebuia să mergem la Costco.
Eu n-am comentat că ai luat cereale și suc la cutie.
Parcă ai șase ani.
Beau suc după ce fac sport. Iar cereale mănânci și tu.
Te porți ca o cotoroanță arțăgoasă în ultima vreme.
Nu, stai liniștită, mă ocup eu. Le pun eu.
NUMĂR NECUNOSCUT
Futu-i! Max!
Morgan!
Dumnezeule! Futu-i!
- Îmi pare rău! Ești teafăr? - M-ai călcat!
Știu, din greșeală! Să chem ambulanța?
Nu, n-am nimic.
- Sunt blocat. Trage-mă! - Dă-mi mâinile! Haide!
- Trage! - Împinge puțin!
- Bun. - Trage!
- Futu-i! - Doamne! Stai!
- Șasiul e pe mine. - E pe tine?
Da, pe mușchiul femurului.
- Mă duc să cer ajutor. - Nu, Morgan! Futu-i!
- Ce e? - E al dracu' de jenant.
Dumnezeule!
Coboară oamenii din mașini.
- Trimite-i la plimbare! - N-are nimic. Vă rog să plecați.
Am niște draci, de mă ia durerea de cap.
Pe bune? Filmezi?
A zis că îl ascundea în văzul tuturor.
A lăsat cheia în ușă.
Nu știu, n-am o afacere ilegală de import-export.
- Și asta a condus la un masacru? - Nu, așa ne-am implicat noi.
Cred că… crimele au avut legătură mai degrabă
cu cocaina de sute de mii de dolari importată ilegal în testiculele unui taur.
- Tu auzi ce spui? - Bineînțeles că aud ce spun.
Bine, și acum? Te caută cineva?
Nu știu.
- Nu cred. - Nu crezi?
Pare un lucru important de știut,
având în vedere că sunt lângă tine și dorm în casa ta.
Mi-ai zis să-ți zic adevărul. Asta am făcut, ăsta-i adevărul.
Sigur că voiam să știu adevărul, dar nu mă așteptam să aud
că iubitul meu e implicat într-o crimă în masă.
- Am făcut-o pentru noi. - Ce treabă are cu noi?
Cum crezi că ți-ai recuperat banii?
Hackerii pentru Hristos.
Bine.
- Nu există Hackeri pentru Hristos. - Bineînțeles că nu există!
Am făcut un serviciu în schimbul altuia.
Chiar îmi pui mie în cârcă uciderea a 15 oameni?
Chiar crezi că-ți pun ție asta în cârcă?
Ți se pare că știu ce să cred?
Răspunde! O iau înainte.
Nu prea pot vorbi.
- Ți-a sunat telefonul cu clapetă? - Nu știu.
- N-am verificat de la întoarcere. - Al meu a sunat.
Cum?
- Nu știu, n-am răspuns. - Nu răspunde!
Aruncă-l în ocean, scapă de el!
Dr. Flores…
- Ce se aude? Unde ești? - La Urgențe.
De ce? Ești teafără?
Da. Am dat cu mașina peste Max fără să vreau.
PRIMĂRIA GLENVIEW
Ce-i asta?
- Piatră, hârtie, foarfecă? - Da.
E prostia aia de joc
cu care Nicky și Morgan stabileau cine scapă de dus gunoiul.
Știi cine se simte ca un gunoi?
Eu, femeie în toată firea, pusă să joace un joc de copii
cu cea mai mare lichea din oraș.
Da, dar măcar e mai bine decât ce a propus Tom.
Șahul nu e joc de noroc. E de strategie.
Și e misogin.
Arată-mi tu o femeie care are timp de șah!
Natalie, toată treaba asta e așa de umilitoare!
Știu. Și eu sunt plină de nervi.
Dar cred că ne suntem datoare nouă să le arătăm oamenilor
că nu ne interesează doar puterea, ca pe Tom.
Ba ne interesează puterea, Natalie.
Te interesează puterea când tu n-ai avut nicio putere.
La vârsta ta, lucram la magazin.
Nu fiindcă voiam eu, ci fiindcă așa făcea toată lumea.
Eu n-am avut luxul să fac studii postuniversitare
sau să văd cum îmi stă cu breton, cum ai avut tu, dragă.
Apoi m-am îndrăgostit de taică-tău și a fost minunat
până am vrut copii și am aflat că nu puteam avea natural.
L-am adoptat pe frate-tău și îl iubeam din toată inima.
Deodată m-am trezit gravidă cu Morgan.
Toată lumea a zis că-i o minune.
Și după opt ani ai apărut tu, altă mică minune.
Dar adevărul e că voi două nu erați în plan.
Ați fost daruri de la Dumnezeu, cum să nu vă păstrez?
Dar nu erați în plan.
Mi-ești dragă ca lumina ochilor, dar nu erai în plan, ai fost o greșeală.
Nici când corpul meu mi-a dat ce voiam, n-a fost în condițiile puse de mine.
Și n-o duceam grozav cu taică-tău.
Am divorțat, dar nici asta n-a fost ce voiam eu.
Prin urmare, când mi-am dat seama că nonna n-o să mai fie într-o zi
și n-o să mai am pe nimeni în grijă,
m-am gândit că aș putea încerca să capăt un pic de putere.
Înainte să mă ștergeți voi la fund într-un salon de spital.
Păi…
Atunci, hai să te pregătim să câștigi prostia aia de joc!
E cineva?
Dacă e cineva aici, n-o să țip, n-o să fug.
Nu e genul meu. Așa că hai s-o terminăm odată!
CINCI APELURI PIERDUTE
Îți zic, merg unde vrei.
Doar să spui cu frumosul.
- Nicky! - Morgan? Ce căcat se întâmplă?
Nu știu, zi-mi tu! Nu văd nimic!
Nici eu nu văd nimic.
O să murim? Ajutor! Să ne ajute cineva!
- Foc! - Ajutor!
- Foc! - De ce strigi „foc”?
Am citit că oamenii răspund mai bine așa,
fiindcă „ajutor” nu-i afectează direct.
- Bine! - Din egoism.
- Foc! - Foc!
Foc!
Tăceți dracului odată amândoi!
- Yusuf? - Doamne!
- Îți bați joc de mine? - Dumnezeule!
Așa iei legătura cu mine după ce-ai dispărut?
Am încercat să vă sun, dar n-ați răspuns, așa că e vina voastră.
Dumnezeule!
Știam eu.
Știam că v-ați pus-o.
- E oribil. - Am înțeles.
Dac-ai fi răspuns la telefon, ți-aș fi mulțumit.
De ce? De ce mi-ai fi mulțumit?
Mi-am recăpătat puterea. Am fost promovat.
Cine te-a promovat? Fiindcă Ivan e mort.
Despre ce căcat vorbiți?
Ivan n-avea nicio putere, da? M-am dus la șeful lui.
Cine e șeful lui?
Italienii. Până a vrut să-i tragă-n piept.
Le-am zis ce se întâmpla în Miami.
Ivan lucra pentru mafie?
Era cât pe ce să ne omori!
Cum am făcut asta?
- Cum? - Dumnezeule!
Mica ta turnătorie a condus la un adevărat masacru, pricepi?
Italienii au omorât vreo 15 oameni. Ești un nenorocit de turnător!
Nu sunt turnător.
Ba da, ești un turnător pârâcios. Și un criminal.
- Nu-s pârâcios! - Ba ești!
Cum adică? Au zis doar de Ivan și Andrei.
Uite că te-au mințit, da?
L-am văzut pe unul din cartel încasând un glonte în ochi.
Știi cum se aude?
Au împușcat toată sala, Yusuf. Trezește-te!
Ce chilu' meu?
Sunt amândoi aici?
Da, sunt aici.
Yusuf, faci prezentările?
Da. Ei sunt Nicky și Morgan.
Asta-i prezentarea? Nu-ți ascund, se poate mai bine.
Avem o întrebare despre Miami.
N-am…
- N-am făcut nimic rău. - N-ați făcut nimic rău?
V-ați dus să puneți mâna pe 100 kg de cocaină.
Am avut permanent iscoade la bâlciul făcut de rusul ăla prost în Miami.
Mai puțin în intervalul de cinci minute
cât fiul șefului cartelului brazilian a fost în baie…
cu tine.
Nicky! Nicky?
La ce se referă?
N-a fost mare lucru. Avea o problemă personală.
Ce problemă necesita o audiență între patru ochi?
Știu că sună suspect, da?
Dar n-are nicio legătură cu cartelul.
Sunt pastor, da? A venit la mine pentru ajutor spiritual.
Ce să fac cu ăsta?
Îndreaptă-l spre venerabilul pastor
și dacă nu ne răspunde satisfăcător cât numărăm de la zece, trage!
- Stați! Putem discuta? - Zece.
Despre ce ai vorbit cu Filipe?
Despre viața lui. N-avea legătură cu familia.
- Nouă. - O să-i ia locul tatălui lui?
- Nu știu. N-am vorbit despre asta. - Șapte.
V-aș zice dacă ar avea legătură cu voi, cu tatăl lui sau cu treaba asta.
Jur. Dumnezeu mi-e martor.
Sunt pastor și-l iau martor pe Dumnezeu.
- Spune adevărul? - Spui adevărul?
Cinci.
De ce n-aș spune adevărul, Morgan?
- Patru. Trei. - Ce căcat?
Zburați-mi creierii sau credeți-mă!
Nu știu ce să mai spun.
Unu.
Dă-o-n căcat! Împușcă-l!
Vorbești serios?
Împușcă-l!
Nu pot, băieți.
Nu!
Bine. Te cred.
Dacă era după noi, încărcam arma doar de distracție.
Plec pentru șase luni într-o croazieră cu iubitul meu.
N-aveți de ce vă teme de mine.
Nu cred că șeful ar fi încântat
ca unul care știe atâtea să plece pe vas cu un străin pentru șase luni.
Nu i-ai povestit nimic iubițelului tău…
Tareq.
…Tareq, înainte să luați bilete pentru croazieră, nu?
Sper că spui adevărul.
Fiindcă altfel, o să vă găsim.
Întotdeauna vă găsim.
O să vă contactăm mai curând decât ați vrea.
Mersi că nu mi-ai împușcat fratele.
Îți bați joc de mine?
Ne-a răpit, ne-a legat, m-a amenințat cu arma
și a aranjat ca toți oamenii ăia să fie măcelăriți.
- Care-i problema ta? - Am apreciat că nu te-a împușcat.
- Așa te porți cu bărbații? - Termină!
Le găsești scuze tot timpul?
- Nu le găsesc nimic. - Acum se leagă toate.
Bine. Nu vă găsesc scuze niciunuia.
Nu despre mine-i vorba. Taci dracului din gură!
Dezleagă-mă imediat!
Nu-l dezlega!
Bună!
Nick, m-ai pus într-o situație imposibilă.
Știu. Îmi pare rău.
Ce facem?
Nu știu.
Nick, suntem la un pas, futu-i!
Peste o lună și jumătate, plecăm șase luni în croazieră…
Nu pot să merg în croazieră.
Cum adică?
Aseară am fost răpit și nu pot să merg în croazieră.
- Ce? - Îl știu, n-a fost vina lui.
- Nick, scuze! Nu pot să fac asta. - Nici n-ar trebui.
Nu e nimic de făcut. Nu mai e nimic de făcut.
Te simți bine?
Da, n-am nimic.
Tu ar trebui să pleci totuși în croazieră.
Nu plec fără tine. E o cruzime.
Nu e. Voiai să te duci și fără mine.
Cred că ar trebui să te duci.
Crezi că ar trebui să mă duc
sau îmi zici să mă duc în croazieră?
Îți zic
că așa cred, că ar trebui să pleci.
Nicky, ce-ai făcut?
Cel mai de căcat e că nu știu exact ce-am făcut.
Aș zice că nu mare scofală.
Dar ai mințit, Nick.
Și mă sperie că-ți vine atât de ușor.
Îmi pare rău.
Da, și mie.
Piatră, hârtie, foarfecă. Am câștigat!
Piatră, hârtie, foarfecă. Da! Piatră, hârtie, foarfecă. Am câștigat!
Morgan, ai făcut piatră de cinci ori. Nu faci niciun efort.
Piatră, hârtie, foarfecă. Am…
Știți ce? E caraghios. Nu vreau să joc asta cu insul ăla.
Trebuie să păcălesc oamenii, iar pe mine nu mă interesează asta.
Cam asta-i ideea jocului, mamă.
Ajută întotdeauna să te pui în locul adversarului, dnă Morelli.
Mulțumesc, Kevin.
- Kevin? - Da, ursuleț.
E sub control, nu te băga!
Avantajul florilor e că poți să le dai și în caz de victorie, și de înfrângere.
Annette, draga de tine! Mulțumesc mult că ai venit.
- Cum te descurci? - Mi-e bine.
- Morgan… - Bună!
- Trebuie să așteptăm… - Uite!
- E gata Tom? - Nu, nu e.
Tocmai m-a sunat dl Donaldson.
M-a informat că se declară învins.
Cu retragerea lui,
Consiliul Electoral o declară pe Linda Morelli noul primar.
Sunt noul…
Doamne sfinte!
Felicitări, Linda!
Vezi? Cel mai bun câștigă întotdeauna.
- Dumnezeule! - Ce zici de un pahar? Sau șase?
Sau șase.
Scumpo!
Dumnezeule!
- Felicitări, Linda! - Mulțumesc.
- Nu mă așteptam să vii. - N-aș lipsi.
- Ești bine? - Da. Mă bucur doar.
Foarte frumos din partea ta, dragă.
Și Natalie ar aprecia o asemenea îmbrățișare.
Bine.
- Suntem așa de apropiați? Nu știu. - Să facem ce a zis.
Ce-i acolo?
Doctorul a zis că nu-i nevoie s-o porți toată ziua.
Vreau să mă duc din nou la sală. Doctorii n-au traumatism cervical.
Următoarea ta excursie ar trebui să fie la Alcoolicii Anonimi.
Unicul meu copil!
Chiar e nevoie?
- Da. - Bine.
- Cum te simți? - Mai bine.
Mă doare doar când mișc gâtul.
Ce drăguți sunteți!
Dacă treceți peste așa ceva, puteți trece peste aproape orice.
- Am dreptate? - Beau pentru asta.
Când era Max bebeluș,
tatăl lui l-a uitat în portbebe pe capota mașinii.
A condus așa jumătate de stradă.
Doamne sfinte!
Ne e dor de tati în fiecare zi.
- Nu-i așa, puiule? - Da, ne este.
Auzi, pot să te răpesc un pic? Vreau să m-ajuți cu ceva la etaj.
Sigur.
- Scuze! Mulțumesc. - Da.
Nu-mi vine să cred că n-am mai fost aici.
Nici mie.
Sunt foarte mândră de mama ta.
Câtă muncă!
Și mă bucur tare mult că o să ne încuscrim.
Da, sunt foarte bucuroasă.
Uite ce-i!
Știu că nu mai ești îndrăgostită de băiatul meu.
Problema e că el e foarte îndrăgostit de tine.
Și voiam să știi că, dacă aveai vreun gând să-l părăsești,
n-o să faci asta.
Poftim?
Îți spun
că o să te măriți cu băiatul meu.
Apropo, am uitat să te întreb. Cum a fost excursia cu biserica?
Am auzit că n-a decurs conform planului.
Max ar fi distrus dacă ai păți ceva.
S-ar putea spune chiar
că logodna ta cu băiatul meu
e singurul motiv pentru care ai ajuns întreagă acasă.
- Ce dracu' căutați aici? - Vorbește mai încet!
Nu știu ce vreți de la noi, dar nu e momentul.
Lăsați-mi familia în pace!
Am fost invitați, cretinul naibii.
Deschide-o!
Da…
Am auzit că a trebuit să te dai peste cap să mi-l aduci înapoi și mi-am zis…
„Ce dar de logodnă perfect!”
Am dreptate?
Da…
Bun-venit în familie!
Iau eu ăsta.
Salute!
Stai acolo!
E prea strâns?
Da, un pic.
O să te obișnuiești.
Așa…
Credeam că lucrezi în imobiliare.
Așa e.
Printre altele, evident.
Ia te uită!
Pune-l bine!
Nu vrem s-ajungă în alt mormânt.
Iar dacă-mi mai calci băiatul cu mașina,
te omor cu mâna mea.
Mergem?
Zâmbiți, oameni buni!
Trebuie să vorbim.
Italienii sunt aici.
E logic, fiindcă Annette e șefa lor.
Ce spui acolo?
Ivan și Andrei lucrau pentru italieni, care lucrează pentru Annette.
Pentru ea era.
Totul a fost pentru ea.
Oameni buni!
Primărița noastră, Linda Morelli!
Vă mulțumesc. E incredibil unde te poate duce viața.
Știu că doar jumătate din oraș m-a votat,
dar credeți-mă că o să muncesc ca tot orașul să fie mândru de mine.
Vreau să-i mulțumesc fiicei mele Natalie,
care mi-a fost alături în toate astea.
Și vouă, Nicky și Morgan, pentru tot ce faceți voi.
Și mulțumiri speciale lui Annette Zofrea,
care a făcut posibilă seara aceasta.
Annette, ești salvarea mea.
Ea e talismanul meu norocos și abia aștept
ca familiile noastre să se unească oficial foarte curând.
Cred că suntem în iad. Ăsta e iadul.
Bună, iubitule!
Două vodci triple cu sifon. Tu ce vrei?
Nu vreau nimic. Morgan, ce ne facem?
Am uitat să votez.
Am avut prea multe pe cap. Am uitat să votez.
Mămica mea era să piardă din cauza mea.
N-a pierdut, e în regulă. Du-te și distrează-te cu Kev!
Kev… Morgan!
- Natalie, ne lași cinci minute? - Termină!
Întotdeauna mă întrerupeți! Termină! Vorbesc cu sora mea.
Morgan, să nu te prind c-o faci!
Ce să fac?
Nu te mărita cu Max, Morgan!
- Poftim? - Doamne!
Kevin e așa de nesărat, că mă face să-mi doresc să mor!
- Natalie, cred că ai băut cam mult. - Să mor!
Mă duc acasă seară de seară
și e întotdeauna acolo, la computerul lui,
cu disfuncția lui erectilă și problemele lui de familie…
- Doamne sfinte, Natalie! - Știu.
Vine o vreme, Morgan,
când începe să te doară că ești într-o situație care nu-ți place.
În locul tău,
m-aș căra dracului cât se mai poate.
Scuzați-mă!
Nu vreau să fiu prea sentimentală,
dar cred că e un moment care trebuie sărbătorit.
Fiule!
- Gio, ne faci o poză? - Da.
Să ne adunăm în jurul scărilor!
Linda?
Tu treci aici!
Apropiați-vă un pic!
Bun!
Pentru familie!
Trei, doi, unu!
Subtitrarea: Georgeta Huzum