Hollywoodis hinnatakse edu kassatulu ja Oscarite pealt.
Mille järgi teie hindate edukust?
Teil pole kassatulu ja te pole kunagi...
Ma ei oska midagi öelda. Ma pole Oscarit võitnud.
Mille järgi teie hindate edukust?
Töö väärtuse järgi.
Võte!
Olin 1998. aastaks jälle madalseisus.
Ma ei kuulunud nii öelda Ameerika filmitööstuse ridadesse.
VÕTTEPLATSIL „KUNDUN“ / 1997
Viimane film, mida päriselt tunnustati
ja mis tõi vähemalt natuke raha sisse, oli „Kasiino“.
Anna talle paar jalahoopi.
Nad ei arvestanud minuga kuskil
ja ma tahtsin teatud projekte teha.
Olime Martyga teinud filmi „Viimase vindi peal“.
Marty tahtis siis teha üha suurema ja suurema eelarvega filme.
Ta nägi end freskomaalijana,
kes täitis järjest suuremaid lõuendeid.
Aga ma pidin raha leidma.
Selleks, et saada raha, oli mul vaja elupäästjat.
Siin tuli appi Mike Ovitz.
Ta oli asutanud uue ettevõtte, pöördus minu poole ja ütles:
„Meil on noor näitleja, Leo DiCaprio. Peaksid temaga kohtuma.“
Ma teadsin teda Bob De Niro kaudu.
ROBERT DE NIRO NÄITLEJA
Ütlesin: „Vaata seda poissi. Ta on huvitav.“
Leonardo, siia, palun! - Leonardo!
Kuidas te suhtute sellesse, et olete seksisümbol?
Kas ma olen seksisümbol?
SEKS! ERIVÄLJAANNE
SUUDLE MIND
Kõrvalosatäitja nominendid on
Leonardo DiCaprio filmist „Mis piinab Gilbert Grape'i“.
ESIMENE OSCARI NOMINATSIOON, VANUS 19
Millal te esimest korda Marty filmi nägite?
Olin teinud koos Robert De Niroga filmi „Ühe poisi elu“
ja otsustasin vaadata kogu Marty filmide valikut.
Kindlasti kõiki neid, milles De Niro osales.
Olin mugavalt oma diivanil ja vaatasin videokassette...
Jerry, usu mind, ma olen väga hea. Olen imeline.
Need filmid avaldasid mulle noores eas sügavat mõju.
Pärast „Titanicut“
ei olnud ma enam nii-öelda indie-näitleja.
Ma olin võimeline omaenda projekte rahastama.
Küsimus tekkis: „Mida sa teha tahad?“
Vastasin: „Tahan töötada Martin Scorsesega. Mis tal on?“
5. MEETODIREŽISSÖÖR
Panime Leo ja Marty kokku.
Olin Martyga põgusalt kohtunud.
Aga ametlik kohtumine.
Ta ütles, et on tahtnud teha filmi „New Yorgi jõugud“.
Ütlesin: „Ütle talle, et ma teen seda.
Mind ei huvita stsenaarium. Teeme ära.“
„NEW YORGI JÕUGUD“ HERBERT ASBURY
Millal te raamatu leidsite? - 1. jaanuaril 1970.
See oli enne, kui tegite filmi „Agulitänavad“.
Tahtsin sellele pärast „Raevunud härga“ rahastust leida
ja me peaaegu tegime seda, aga ei saanud raha. See oli liiga kallis.
Ta oli pikka aega tahtnud filmi teha.
See on lugu päritolust.
Mulle pakkus linna ajalugu huvi
ja lood jõukudest.
Mu isa rääkis neljakümnest röövlist.
Tegelikult pandi ühiskonna kujunemine paika tänavatel.
Eelkõige Five Points, mida peeti
1850ndatel maailma kõige hullemaks getoks.
Arvasin, et tahan luua maailma,
mida keegi pole varem kunagi filmis näinud.
Olin kuulnud oma naabruskonnas sellest aastaid lugusid.
AVAKÕNE „NEW YORGI JÕUKUDE“ VÕTTEPLATSILT
Mõtlesin, et sellest saaks suurepärane film
ning siis sain sellest veelgi rohkem teada.
See ei olnud tegelikult linn. See oli sõdiv linnaosa.
Vastavalt minu väljakutsele...
ja iidsetele lahinguseadustele...
Mäletan kohtumist Danieliga ja mul olid sellest ajast sellised pildid.
Kui ma avasin raamatu, oli seal Lihuniku-Bill
ja see nägi täpselt tema moodi välja. Ütlesin: „Vaata seda.
Kuidas sa saaksid keelduda?
Sul on vaid vuntse vaja. See on klassika.“
Ajaloolist isikut peeti kogukonnas tõeliseks kangelaseks.
Bill „Lihunik“ Poole elas Five Pointsis
ja ta võitles iga iirlasega, kellega sai.
...kelle võimu alla jääb Five Pointsi linnaosa.
Meie, põliste, kes oleme sündinud sellel vägeval maal?
Või rüvetavate võõramaalaste hordide?
Selle loo jutustamine oli mõnes mõttes väga prohvetlik,
kuna see on naeruväärne arusaam nativismist.
Tunnista üles, sa iirlasest neeger! Kelle mees sa oled?
Meie riigis räägitakse inglise keelt. Kelle mees sa oled? Näed seda nuga?
Õpetan sulle selle noaga inglise keelt.
Olen pärit sisserändajate hulgast.
Sain järjest rohkem ja rohkem teada...
sisserändajatele osaks saanud vastuvõtust...
Kerige tagasi Iirimaale, te iiri närakad!
...alustades iirlastest.
Iirlased õppisid sellega hakkama saama.
Nad tulid sellega toime, kuid pidid vastu võitlema.
Nad võitlesid organisatsioonide Know-Nothings ja Wide-Awakes vastu.
Mis on nimed nagu praegu Proud Boys.
Iirlased pidid oma koha eest võitlema.
Peapiiskop Hughes, vaenuõhutaja, ütles: „Sa põletad ühe katoliku kiriku,
me põletame protestantlikke kirikud.“ Nad pidid vastu hakkama.
Nad võitlesid telliskivimüüri ääres Mulberry ja Motti tänavate vahel.
„AGULITÄNAVAD“ / 1973
Üles kasvades olime palju nende hauaplatsidel.
See oli meile iidne maailm.
See näeb välja nagu New York. Suurepärane.
See oli nagu tagurpidi ulme.
See on Five Points. - Just. See ongi Five Points.
Meie plaan oli luua kogu New Yorgi kesklinn Cinecittà Studios,
kuna seal tehti Fellini ja Pasolini filme.
See oli mulle väga oluline. Mäletan, kui George Lucas tuli mind vaatama.
Ta ütles: „Keegi ei tee kunagi sarnast filmi.
Võtteplatsi ei ehitata kunagi niimoodi. Neid võtteplatse.“
See oli mitme miljoni dollarine eepos,
kus nad taastasid sajandivahetuse New Yorgi.
Ainuüksi vastutus selle eest ajab hirmu nahka.
Soovidega tuleb olla ettevaatlik. See on hirmutav kogemus.
See on maks.
Neerud.
Süda.
Daniel ja Marty olid varem koos töötanud.
Mäletan, et kõndisin esimesel päeval võtteplatsil
ja nad arutasid liha lõikamise üle.
Danielil oli päris lihunik kaasas ja nad olid koos päris mitu tundi,
samal ajal kui kõik ülejäänud võtteplatsil istusid
ja rääkisid, kas tuleb karbonaad või seljatükk.
Nii sa tapad.
Peamine arter. Nii sa tapad.
Proovi.
Sellist näitleja ja režissööri lähedast koostööd
ei olnud ma varem oma elus näinud.
Martin otsib. Kui sa tahad saavutada rohkem,
siis ta alati innustab sind selleks.
Ta on lihtsalt väga rõõmsameelne, ülimalt julgustav,
soovib näha, mida sa suudad.
Assa mait!
Kas te ei murdnud siis oma nina?
Jah.
Kogu mu nägu oli verega kaetud
ja ei olnud aru saada, et enamus sellest oli minu.
See oli minu mõte. See oli mu oma viga.
Maksin selle eest teatud hinda.
Mis see siis on? Ribi või karbonaad? Seljatükk või tagakoot?
Maks! - Põrn!
See projekt oli mulle palju aastaid kinnisideeks olnud,
seega andsin sellele endast kõik.
See tähendas Harvey Weinsteiniga võistlemist.
HARVEY WEINSTEIN PRODUTSENT, „NEW YORGI JÕUGUD“
Harvey oli müügimees ja pätt. Ta ei ole kunstnik.
Aga ta tahtis saada kunstnikega ühe laua taha
ja see oli tema võimalus.
Aga Marty on nii pühendunud eesmärgile,
ta on olnud võimeline keeruliste produtsentidega töötama.
See on suurepärane anne.
Suuri filme ei saa teha, kui sul sellist rahastust taga ei ole.
Ta armastas kino,
ta tahtis seda 1950ndate ja 1960ndate stiilis populaarseks teha,
nagu David Lean või Metzger.
Ma soovisin ka, aga omal moel.
Ja ta liigub kaadrist välja.
Tahtsin teha midagi, mis oleks võimalikult autentne,
kuidas mina sellest aru sain
ning mida olin aastate jooksul õppinud ja uurinud.
Ta pidi ka filmi müüma.
Talle ei meeldinud kaabud. Ta ei tahtnud, et keegi neid kannaks.
Ma ütlesin: „Kõik kandsid kaabusid.
Mida sa tahad minust? Kõik kandsid kaabusid.“
Poja, tahan vaid su nägu näha.
Ma ei soovi halba.
Kuid samal ajal ei tahtnud ta publikut ärritada
millegagi, mis tundus olevat võõras.
Või mitte ilus? - Jah. Täpselt.
Seal on ilus mees, seal on ilusad naised.
Tahad, et inimesed neid näeksid.
Peab koostööd tegema. Teete koos filmi.
Lisaks annavad nemad kogu raha.
See on vahetuskaup.
See on kas nii või film ei valmi.
Kui hakkad filme tegema, siis avad ennast maailmale,
mis on täis konflikte ja korruptsiooni.
Alati jääb vastandumine võimu omava raha
ja loominguliste inimeste vahel,
kes soovivad selle raha abil lugusid rääkida.
Filmisin seda teatud moel,
vastavalt oma joonistustele, seega mul läks natuke kauem aega.
Harvey vihastas.
Ütles: „See maksab liiga palju.“
Stuudio ei soovinud osa sellest maksta.
Pidin keskenduma sellele,
mida soovisin filmida, mida pidasin oluliseks,
et mul oleks kontroll selle üle, mida veel vaja oli filmida.
Pinge oli väga suur.
Aga Martin on puurivõitleja.
Ta on viimane, kes püsti jääb.
Ma võitlesin selle nimel, mida mul vaja oli, kuid mul oli nõrkus.
Ma muutsin stsenaariumi.
Mul pole tänaseni seda lugu kirjas.
Stsenaariumi üle arutati palju.
See muutus ajas.
Mõnel juhul mõtlesin käigu pealt välja.
Sel juhul tähendas see...
Inimesed, kes vastutasid, küsisid: „Mida sa teed?“
Mõned kirjanikud kõndisid võtteplatsil ringi.
Üks neist oli Weinsteini spioon.
Ta luuras.
Teatas meie väärtegudest ja kõigest muust...
Ühel hetkel kaotas Martin enesevalitsuse ja viskas ta laua aknast välja.
Mu mäletamist mööda oli see kolmas korrus.
Läksin sisse, nägin laudu, seal oli produtsent,
võtsin laua ja viskasin selle välja.
Ja see oli minu...
Teine tegelane ütles. „See polnud tema laud.“
See oli ebastabiilne. Kõik olid...
Oli raske.
Martin Scorsese kauaoodatud eepos
„New Yorgi jõugud“ esilinastub kinodes kõikjal riigis.
Tere. - Tere.
Film läks kõvasti üle eelarve ja ma riskisin kõigega.
Ma tegin endast kõik oleneva, et seda filmi üldsusele reklaamida.
Nüüd tõeline põhjus, miks Marty siin on,
ta üritab osa kallist rahast tagasi teenida.
Ma ei tea hetkel, millega seda filmi müüa.
Ilmselt televiisoris olles, filmist rääkides,
kõik nägid, et ma olen sõbralik.
Jah.
Filmi „New Yorgi jõugud“ esilinastus on järgmisel reedel. Martin Scorsese.
Õnneks läks sellel väga hästi.
Kassatulu arvestades oli see suur film.
Kriitikutele see meeldis.
JULGE, HARULDANE NÄGEMUS. SEE ON LUMMAV!
Aga „Jõugud“ oli midagi... See oli kinnisidee.
See oli midagi sellist, et isegi kui see valmis sai,
ei olnud see kunagi päris valmis. See pole siiani valmis.
Mis minusse puutub,
siis tegin selle sellises olukorras nii hästi kui oskasin.
Lase sel olla, hinga sügavalt.
Olin lõpuks võimeline seda tegema.
Kuna leidsin sel hetkel oma elus
natuke stabiilsust ja seda Heleni näol.
Helen võttis minuga ühendust, enne kui me kohtusime.
Ta andis mulle selle, saatis mulle selle palveraamatu.
Selle vahel on kiri.
Ma ei tundnud teda, ta oli omamoodi fänn. Ma mõtlesin: „Kas pole imeline?“
Kuna aasta hiljem me kohtusime.
Aasta pärast seda kohtusime veel rohkem.
Kohtusin Heleniga, kui töötasin
kuulsa Briti režissööri Michael Powelli raamatu kallal.
Tundsin Helenit, kui ta oli Random House'i toimetaja.
Helen oli suurepärane Random House'i toimetaja.
...noor poeet, kes elab ühiskonnas,
mille on täielikult üle võtnud raha ja tehnoloogia.
KAADRID 1994. AASTA JULES VERNE'I DOKUMENTAALIST
Helen kasvas üles täielikult teistsuguses keskkonnas kui Marty.
Tema vanavanaisa kirjutas alla iseseisvusdeklaratsioonile.
Ta on sellest maailmast.
See oli teistsugune maailm ja see oli omamoodi vapustav partnerlus.
Hästi, tubli tüdruk. - Hitchcocki nurk.
Sellest suhtest tuli Francesca
16. novembril 1999.
Ta sündis enneaegselt. Vist viis nädalat varem.
Oh issand. - Jah.
Oleksime neist peaaegu ilma jäänud...
kell neli hommikul.
Ta sünnitas mind 52-aastaselt.
See oli väga keeruline rasedus.
Ja seega olin natuke...
Nad kutsusid mind oma imelapseks.
Kui suur tüdruk.
Suur tõre tüdruk.
Kõik muutus.
Mu isa oli minu jaoks alati olemas.
Mäletan, et kui noorem olin, luges ta mulle erinevaid raamatuid.
Ta luges mulle piiblit.
Iga õhtu luges järjest rohkem ja rohkem.
Arvan, et ta oli nooremana väga impulsiivne.
Ta otsis oma eesmärki ja arvan, et ta leidis selle mu emas,
aga see võttis tal natuke aega.
Pärast „New Yorgi jõukude“ puhastustule läbimist
ütlesin: „Tahan nüüd filmi teha.“
Tahan midagi teha ja tunda vabana ning teha midagi suurejoonelist.
Pange need käima!
Siis jõudis minuni „Aviaatori“ stsenaarium.
„PÕRGUINGLID“ ESIMENE AASTA
Leo oli Howard Hughesi raamatut lugenud. Meil oli väga hea stsenaarium.
See oli filmitegemisest ja lennundusest
ning tema ja Katharine Hepburni vahelisest armastusloost.
Mõtlesin: „Vau, 1920ndate ja 1930ndate Hollywood. Mu jumal.“
Teha lennustseene ja märulifilmi.
Kurat küll!
„Aviaator“ on miski,
mida alustav režissöör teeks,
aga sellel on kõik elemendid, mis mulle meeldivad ja mis mind iseloomustavad.
Miks nad tunduvad nii aeglased? See pole ju nii.
Need näevad välja nagu kuradi mudelid.
Võis tunda lähedust,
mis Martyl Howard Hughesi tegelaskujuga oli.
Kurat võtaks.
Ta sai hästi aru...
CATE BLANCHETT NÄITLEJA, „AVIAATOR“
...tema ambitsiooni ulatusest.
Ära ütle, et seda ei saa teha. - Tsentrifugaaljõud on liiga suur.
Need lennukid ei pea surmasõlme vastu.
See on filmi kuradi tipphetk, Frank. Tee nii, et kõik sujub.
Kui ta avas stsenaariumi
ja seal oli film „Põrguinglid“, mille režissöör Howard oli.
Seal on kirjas: „Kolmas aasta“. Ta vist ütles: „See on minu masti mees.“
„PÕRGUINGLID“ KOLMAS AASTA
Ta ei lõpetanud enne, kui kõik oli ideaalne.
Howard Hughes monteerib hetkel umbes 25 miili filmi.
Ta on sama pealetükkiv kui Howard Hughes. Marty on uskumatult pealetükkiv.
Väga pedantne.
Ei piisa. Need needid peavad olema täiesti tasased.
Tahan, et kõik kruvid oleksid süvendiga.
Ta suudab peas kõiki stseene visualiseerida.
Mõnikord on need teatud stseenis ülimalt täpsed,
kus ta suudab iga nurga alt filmida.
Mäletan, et lendasin „Aviaatoris“ esimest korda Spruce Goose'iga.
Käsi hooval, nägu.
Käsi hooval, parem silmamuna.
Käsi hooval, vasak silmamuna.
Terav lähivõte mu silmamunadest.
Pea kohalt, lai kaader.
Ja ainult õhkutõusmine kestis kaks päeva.
„AVIAATORIST“ VÄLJAJÄÄNUD KAADRID
Tundsin peaaegu, et hakkan mõistust kaotama.
Oh jumal. Ma lähen hulluks.
Howard Hughesis on megalomaan
ja samal ajal ka omal alal geenius.
Tal on väike apsakas,
mis teeb ta teovõimetuks. See on seotud kontrolliga.
Seal, Bob.
Ja kontrollides...
Sa ei pannud tähele. Seal.
...kui kaugele on võimalik sellega minna? Kas saab kõike kontrollida?
Kas teil on tunne, et võiksite Leoga veel filme teha?
Jah, sest selle filmiga me saavutasime palju.
Õppisime koos töötama.
Mäletan, et filmi „New Yorgi jõugud“ puhul ütlesin:
„Hästi, teeme esimest korda koostööd.“
Arvan, et selles vanuses olin oma küsitlemisega väga tüütu.
Küsisin lõpu kohta, oma tegelaskuju motivatsiooni kohta.
Võib lüüa vaikselt, mitte põmakaga vastu põrandat.
Seal oli üks hetk ja see pilk tema silmis oli:
„Mhm. Hästi. Sain aru.“
Pärast „Jõuke“ läks mul aega, et aru saada,
et ta laseb sul ise need asjad üles leida.
Ma...
Mulle meeldib kõrb.
Mulle meenub üks konkreetne stseen.
Mu tegelaskuju, kellel on OKH, on ennast oma kinotuppa lukustatud.
Inimesed tahavad ta kinoruumist välja saada
ja nad saadavad Katharine Hepburni temaga rääkima.
Howard, tee uks kohe lukust lahti.
Aga ta ei näe naist,
ta ei saa teda sisse lasta kujuteldavate mikroobide tõttu.
Ma ei saa, kallis.
Olin teinud kümme, kakskümmend, võib-olla kolmkümmend võtet.
Midagi oli väga valesti. Ma ei teadnud, mis see oli.
Tal oli lihtsalt selline ilme näol.
Ta ei tahtnud mulle öelda, mida teha, aga see oli...
Ta põhimõtteliselt ütles: „Miski on siin valesti ja see ei toimi.“
Ta mängis edasi:
„Oh, palun, ma vajan sind. Oh, palun, ma kannatan nii väga.“
„Kas soovid, et naine sisse tuleks?“ „Ei.“ Ütlesin: „Siis ära--“
Ma kuulen sind, Katie.
Ma kuulsin sind alati, isegi kokpitis, kui mootorid töötasid.
See on sellepärast, et ma olen nii kuradi vali.
Sain aru:
„See on meheks saamise hetk.“
Mul on sinu üle hea meel, Kate.
Mine nüüd ära. Kas saad minna?
„Kallis, ma hoolin sinust, armastan sind, aga mitte praegu.“
Mine hetkel minema. Näeme varsti.
Mõtlesin: „Vau, ma ei tulnud kordagi selle peale.“
Aga Martin ei palunud mul seda teha,
see oli miski, mis tundus talle reflektoorselt vale olevat.
Aga ta ei tahtnud öelda, kuidas seda mängida.
Ta tahtis, et ma ise selle peale tuleks.
See oli hea võte ja inimestele väga meeldis.
See kandideeris Oscaritele.
Üksteist Oscari nominatsiooni. - Jah, parim.
Hämmastav.
Meil on räigelt nominatsioone.
SCORSESE „AVIAATOR” SAAB 11 OSCARI NOMINATSIOONI
Tuleb täheldada, et Marty ei võitnud kunagi.
Martin Scorsese on Ameerika meister,
kes pole kunagi võitnud parima režissööri Oscarit.
Nimekirjas on „Raevunud härg“, „Omad poisid“, „Taksojuht“ ja ei ühtegi Oscarit.
Märkasin seda.
Filmi „Agulitänavad“ ignoreeris Hollywood täielikult.
„Taksojuht“ oli isegi hullem. See oli väga-väga vastik.
Schraderit ega mind ei nomineeritud. „Raevunud härg“ oli teistsugune.
Kõik arvasid, et Marty võidab „Raevunud härjaga“
ja seetõttu oli King Vidor kohal seda talle üle andmas,
kuna nad teadsid, et ta oli Martyle kui mentor.
Ja võitja on Robert Redford...
Ta oleks pidanud saama palju parima režissööri auhindu.
Teda nomineeriti päris palju kordi.
Barry Levinson „Vihmamehe“ eest.
Kevin Costner „Tantsib koos huntidega“.
„Jõugud“ oli suurepärane, sest meil oli 11 nominatsiooni. Kaotasime kõik.
...Roman Polanskile.
„Aviaatori“ puhul mõtlesin: „Võib-olla seekord annavad nad Oscari.“
Kas ootate põnevusega Oscarite jagamist?
Ootan seda hirmuga.
Olgem ausad, see on suur film.
See on selline film, mida Akadeemia peaks tunnustama.
Ilma kahtluseta.
Kui ma saaksin selle nüüd, oleks see väga eriline.
See oli esimene Oscarite jagamine, kus ma osalesin,
ja ma istusin tema taga. Mäletan, et...
CHRISTOPHER DONNELLY MÄNEDŽER
...Cate Blanchett võitis.
Cate Blanchett filmis „Aviaator“.
Thelma Schoonmaker võitis.
See on sama palju sinu kui ka minu oma, Marty.
Kostüüm võitis. Kõik võitsid ja võtsid.
Ja Oscari saab...
Clint Eastwood „Miljoni dollari tüdruk“.
Kui väga te tahate režissööri Oscarit?
Mina isiklikult...
Aeg on möödas.
Arvan, et see on osaliselt vägivalla tõttu,
aga kuna ta on ka...
THELMA SCHOONMAKER MONTEERIJA
...vastu inimeste õpetamisele.
Ta ei taha öelda, mida mõelda, nagu paljud filmid teevad.
Paljud filmid ütlevad, mida mõelda. Ta ei taha seda teha.
Ta tahab, et sa tunneksid.
Tema kui filmitegija tunnus on moraalse vastutuse puudumine.
Teda ei huvita eriti...
JODIE FOSTER NÄITLEJA, „TAKSOJUHT“
...loo moraalist rääkimine.
Tema filmid räägivad elust ilma analüüsita sellest,
et me ei saa iseendast kunagi aru,
aga näitab seda inimestele. Ütleb: „Nii ma tunnen ennast.
Nii ma tunnen ennast praegu.“ Paneb teatud tegelaskujud sinna
ja meie ülesanne on sellest aru saada.
See oli nagu filmis „New York, New York.“
Kui ma tegin selle lõppu, lasin neil teineteise juurest ära kõndida.
George Lucas ütles:
„Kui nad kokku jäävad, saad 10 miljonit lisa kassatulu.“
Tal oli õigus.
Tal oli täiesti õigus.
Aga ma ei saa öelda: „Annan teile õnneliku lõpu.“ Ma ei tea.
Seega ma ei kuulu Hollywoodi.
Mul ei ole sellist mõtteviisi.
Kui palju ma seda ka ei imetleks, kui palju minust selline olla ei tahaks,
aga ma ei tule sellest maailmast. Ma ei tea, mida kuradit ma...
Teen seda, mida teen.
Jah, jätkake.
Valmis ja võte.
Lapsed, see on väga hea.
Hästi.
See on hea. Hästi.
Sain selle stsenaariumi ja see paelus mind.
Hull gangsterite lugu, „Kahe tule vahel“.
See on informaatoritest...
„MÄRKMED AMEERIKA FILMIREŽISSÖÖRI TÖÖST“ 2005. AASTAL, REŽISSÖÖR JONAS MEKAS
...kes on Bostoni politseis ja Bostoni allilmas.
Jack Nicholson mängib peagängsterit.
See on sarnane mu teiste tehtud filmidega.
„KAHE TULE VAHEL“ / 2006
Tunnen Jacki aastaid, kuid me pole kunagi koos töötanud.
Kui andsin talle käsikirja, helistas ta mulle tagasi ja ütles...
Ütles esiteks: „Anna mulle keegi, keda saan mängida“
Sain muidugi aru, et tegelaskuju oli kirjutatud
enam-vähem nii: „Mina olen boss.“
Esimesena oleks öeldud: „Ta on elegantselt riides.“
Ärme tee nii.
Teeme ta tahumatuks.
Mees võib võtta mida iganes ja sellest midagi teha.
Film „Kahe tule vahel“ räägib moraalsest konfliktist
ja usaldusest, keda on võimalik usaldada.
Sest selleks hetkeks olime väljamõeldud süüdistuste alusel sõtta läinud.
KÕNE „KURJUSE TELG“ 2002
Iraagi režiim on kavandanud arendada siberi katku...
Ma nimetan seda moraalseks nulltasemeks.
...ja tuumarelvasid.
„Kahe tule vahel“ peegeldab seda. Kõik kannavad keelt kõige peale.
Ta edastab teavet FBI-le.
Muidugi ma rääkisin FBI-ga.
Kas nad teavad, kes ma olen?
„Kasiinos“ on nad piisavalt moraalsed, et teada, et nad on amoraalsed.
Filmis „Kahe tule vahel“...
on kõik rohkem kui amoraalne.
Meil oli prooviskriining Chicagos.
Läks väga hästi. See oli nagu rokk-kontsert.
Naermine õigetes kohtades, karjumine õigetes kohtades.
Sain ühel õhtul elu ühe parima kogemuse osaliseks.
Aga siis stuudio sekkus. Neile see ei meeldinud.
Nad tahtsid, et üks neist ellu jääks.
Jah.
Nad arvasid, et Billy, Leo tegelaskuju, peaks ellu jääma.
Marty oli kindel, et see ei ole võimalik.
Ütlesin: „Miks nad tahavad, et ta ellu jääks?“ Ta ütles: „Nad soovivad jätku.“
See ei läinud hästi.
Marty ütles lihtsalt...
JAY COCKS STSENARIST JA SÕBER
„Seda pole vaja, et nad sureksid lõpus. Kui ma stsenaariumit lugesin,
siis see meeldis mulle kõige enam. Nad kõik surevad. See on suurepärane.
Mõtlesin: „Tahan seda filmi teha.“ Koos Marty Scorsesega.
Kas oled kindel, et soovid seda filmi koos Marty Scorsesega teha?“
Selleks hetkeks naersid kõik. Ta sai enda lõpu.
Lihtsalt tapa mind.
See ei olnud: „Oh, me võitsime.“
See ei olnud nii. Ma olin kurb.
Ma tapan su.
Stuudiole see film lihtsalt ei meeldinud.
Nad tahtsid jätku. Ma sain aru.
Ma ei saanud seda neile anda ja ma ei teinud seda.
Nad olid mu peale vihased ja tundsin end seetõttu halvasti.
Sain aru: „Ma ei saa enam stuudiotega filme teha.“
Aga meid nomineeriti Oscarile.
Olin üllatunud, sest see on karm, pöörane ja vastik film.
Oleme kolmekesi siin, sest teame, kui hea tunne on
võita Oscarit režissööritöö eest.
Oscari-õhtu filmile „Kahe tule vahel“...
Francis, Steven ja George Lucas,
kellega ta filminduses üles kasvas, andsid auhinda üle.
Mõtlesin: „Mis toimub?“
Ja Oscari saab...
Martin Scorsese.
Suur tänu!
Suur tänu.
Suur tänu. Palun.
Kontrollige ümbrik üle?
Tänan...
Olen selle Oscari saamisest üllatunud...
Olin selle konkreetse filmi vastuvõtust väga üllatunud.
Probleem oli, et olin kogu aeg pildil.
Kus siin üle õla sülitada saab?
Nad vaatasid enda ümber: „Siin ta jälle on. Mida--?“
Pikka aega soovisid paljud, et ma selle saaksin.
Võõrad inimesed tänavatel rääkisid.
Läksin arsti juurde, inimesed liftis rääkisid.
„Peaksite võitma.“ Röntgenis: „Peaksite ühe võitma.“
- Ma tänan.
Ma ausalt ei tea, mis juhtus. Ma tõesti ei tea.
Aga nii juhtus.
Kui teie nime hüüti,
kas teil tuli pähe sõna „lõpuks“?
See on hea küsimus.
Imelikul kombel tänan jumalat, et ma seda varem ei võitnud,
kuna oleksin muutunud ülbeks.
Ei tea, kas oleksin olnud piisavalt tugev, kui oleksin selle varem võitnud.
Mul on hea meel, et see nii läks.
Kui ma nägin naeratust Steveni näol,
ütlesin: „Miskit on teoksil.“
Aga ma olen õnnelik, et selleks nii kaua kulus. See on seda väärt.
Filmiga „Kahe tule vahel“
tuli filmitööstus formaalselt talle vastu.
Ta teeb filme, mis teda tegevuses hoiavad
ja Leo on...
talendikuse ja ettevõtlikkuse suurepärane kooslus,
mis andsid Martyle majandusliku toetuspunkti,
mida tal varem kunagi polnud.
On haruldane, kui keegi on nii populaarne ja nii hea.
Ta ei kartnud. Ta lihtsalt katsetas piire.
Seetõttu polnud tal sel teel piiranguid.
Filmis „Kahe tule vahel“ oli võtmeks arenenud emotsionaalne side.
Tahtsime pärast selle tekkimist koos veel ühe filmi teha.
LEONARDO DICAPRIO „SULETUD SAAR“
See oli raske stsenaarium,
sest see oli eksistentsiaalne ja see oli seotud unenägudega.
Kõik on hästi.
„SULETUD SAAR“ / 2010
Kellegi enda õudusunenäod
tungivad kliiniliselt hullu inimese pähe,
aga vaatajad ei teadnud seda.
See oli suur kollaaž erinevatest asjadest, mis toimusid,
ja erinevatest näitlejatest, kes tulid ja läksid.
Kuidas nad su siia tõid?
Nad teadsid!
Kas sa ei saa aru?
Kõik, mida sa tegid, kogu su plaan.
See on mäng. See kõik on sinu jaoks.
Me ei uuri midagi.
Sa oled kuradi rott labürindis.
See oli väga häiriv film.
Me ei teadnud, kas me räägime...
loost tõtt või oli see ettekujutus.
Kas see oli fantaasia?
Kas see oli tema illusioon? Me ei teadnud enam.
Mõistsime sel ajal, kui näitlejatel oli käsil dialoog:
„Üks hetk, see rida võib tähendada kolme asja.“
See pani mind...
Mul oli...
Mul tekkis kauakestev paanikahoog.
No kuule.
Ma ei suutnud riidepuult särki võtta ega selga panna.
Tekkis tunne, et saan infarkti.
Siis istusin maha ja tundsin, et--
Ei saanud hingata ja ei saanud--
See juhtus...
mitu korda päeva jooksul ja ma ei olnud võimeline töötama.
See oli nagu väike närvivapustus selle filmi tõttu, kuhu see mind viis.
Tahtsin sealt minema saada.
Ma mäletan, et tema tuju muutus dramaatiliselt.
See oli peaaegu
nagu üks neist „Peanutsi“ tegelastest, kelle kohal on vihmapilv.
Saan sellest väga hästi aru. Filmi tegemine on väga isoleeriv.
Oled iseenda peas,
mõtled päev päeva järel ühele ainsale projektile.
Sellepärast on ta nii hea režissöör. Sest ta elab seda.
Ta tunneb valu ja väga intensiivselt.
Võib öelda, et ta sulandub nendesse filmidesse.
On näha, et ta on selles suhtes nagu meetodrežissöör.
Olen näinud temast pilte filmide „Omad posid“ või „Kasiino“ võtetelt,
kus ta on riides nagu gängster.
Olen näinud pilte temast „Alice'i“ võtetelt
ja tal oli kauboisärk seljas.
Seda võib peaaegu iga filmi puhul näha.
Ta samastab ennast tööga ja seda teha on ohtlik.
See on väga ohtlik.
Kui tegime „Suletud saart“, läksin millegipärast sügavamale.
Ma ei tea, kas see on hea või halb film. Läksin lihtsalt sügavamale.
Võib-olla mu isiklikus elus olid sündmused ka teatud punktis.
Inimesed on haiged.
Laps kasvab. Sa jääd vanemaks.
On teatud laadi kohustused, millele pole varem mõelnud.
Kõik see koguneb--
Saate aru...
Hirm võtab üle ja haarab sinust kinni.
Tagajärjed olid tõsised.
Lõpuks sain sellest üle.
Sain lõpuks üle.
Kuidas te sellest üle saite? - Lõpetasime filmi.
Töötasime koos mitme filmi kallal
ja ma ei võta midagi isiklikult.
Aga see oli...
Tal oli seda filmi tehes väga halb tuju,
ja väga hea tuju „Wall Streeti hunti“ tehes.
Üks, kaks...
„WALL STREETI HUNT“ / 2013
...kolm.
Minu nimi on Jordan Belfort.
Mitte tema.
Mina. Just nii.
Esimest korda anti meile võimalus
teha suurt filmi liiderlikkusest ja liialdamisest.
See periood, 1980ndate lõpus, 1990ndate alguses Wall Streetil
oli nagu aia taha läinud Rooma impeerium.
See oli peaaegu nagu tänapäeva Caligula.
See on seda tüüpi inimestest,
kes keskenduvad kapitalismile ja raha teenimisele.
Raha ei osta ainult paremat elu,
paremat toitu, paremaid autosid, paremaid naisi.
See teeb sinust ka parema inimese.
Tegu oli päris inimesega.
Ta näitab sulle oma kodu
ja tuleb välja, käes klaas apelsinimahla või millegi muuga.
Võtan oma „seljavalude“ vastu 10–15 korda päevas valuvaigisteid.
Ta küsis: „Mida ma apelsinimahlaga teen?“
Ütlesin: „Viska minema.“
„Sind ei huvita apelsinimahl.“
Esitlesime seda igale stuudiole.
Keegi ei olnud nõus versiooniga, mida Leo ja Marty teha tahtsid.
Lükkasid selle mistahes põhjustel tagasi.
Ma arvan, et see oli...
teatud sisu tõttu,
aga kõik vaatasid meid, nagu oleksime hullud.
Kuid Leo sai sellele sõltumatu rahastuse.
Ja nii olime vabad...
suurtest probleemidest stuudioga,
juhtidele ei meeldi see, mida teed, juba algusest peale.
Ütlesin: „Nad annavad meile võimaluse teha, mida tahame.
Teeme ära.“ Ta ütles: „Muidugi. Teeme ära.
Vaatame, mis juhtub.“
Kas võite näite tuua? - Mõtlen, et...
Ma mõtlen filmi algust.
Seal on naise tagumik ja...
mul on kokaiin ja ma...
Jah. Sulle meeldib see? - Jah.
Tahtsime liigutada piire nii kaugele, et vahest võis see tunduda absurdne.
Tuled tööle
ja seal on ahv rulluiskudel
või ruumi tekib alasti orkester.
See oli hull ja kaootiline, lõbus ja labane.
Oh jumal.
Tõmba uttu, Rocky.
Kindlasti näitlejad tundsid,
et kõik tahtsid teistest paremad olla.
Keegi ütleks: „Kuulsin, et Jonah sõi oma stseenis just kuldkala.“
Siis keegi küsiks: „Kas tõesti?“
Nende peades tekiksid mõtted: „Ma teen midagi hullemat.“
Juuksed maha!
Oli tunne, et kõik sobib.
Ükskord tuli Leo sisse ja ütles Martyle:
„Mäletad, kui Jordan Belfort ütles mulle,
et prostituut torkas küünla ta tagumikku.“
Ma mõtlesin: „See on väga naljakas.“
Siis sain aru, et ta pakkus selle tegelikult ka välja.
Seal on Leo ja ma filmin Leo tagumikku, kus on küünal.
Ainult seda oli kuulda...
terve päeva.
Oota, kus sa sushi't sööd?
Ta oli 70-aastane, kui tegime „Wall Streeti hunti“,
tegime mõnikord 20-tunniseid päevi.
Ta muudkui teeb ja teeb ja teeb, naerab ja see on nii vahetu.
Kui sulle meeldib, kuidas sa stseeni mängid,
või erinevad suunad, kuhu film peaks jõudma.
Ütlesin: „Muudame kogu stseeni.“
Ta vastas: „Proovime.“
Tema ja Leo koostöö oli lihtsalt suurepärane,
aga ma ei tundnud, et mind oleks eemale tõrjutud.
Mäletan tähtsat stseeni, mille me enne filmimist ümber kirjutasime.
Leo, Marty ja mina läksime ühte tuppa ja...
„Filmime seda stseeni homme,
kus mu tegelaskuju tuleb sisse ja küsib lahutust...
See ei tundu õige, et ta tuleb lihtsalt sisse,
küsib lahutust ja seejärel kaob filmist.“
Võtsime raamatud välja ja muud sellist.
„Mis siis, kui see juhtus?“ Tegime seda kell kolm hommikul.
Algses stsenaariumis oli kirjas,
et ma läksin sisse ja ütlesin: „Ma tahan abielulahutust.“
Sellega asi piirdus. Lõpuks tuli
välja aga nii, et me...
Jumal.
Oh, jumal.
Jordan ja Naomi on voodis.
Nad seksivad väga kummaliselt.
Oh, kallis.
See oli kuradi suurepärane. Mu jumal.
Nad lõpetavad ja naine lihtsalt vihkab teda.
See oli viimane kord.
Mis sa sellega öelda tahad?
See oli viimane kord, kui me seksime.
Ta ütles: „Tahan lahutust.“ Mees vastas: „Mida?“
Neil on suur tüli.
Hoolitsen selle eest, et sa mu lapsi ei võtaks...
Jah, võtan, Jordan. - ...sa õel mõrd.
Mine perse, sa kuradi lits!
Me ei kartnud selles filmis teatud asju teha, sealhulgas perevägivalda näidata.
Kõik soovitasid meil seda mitte teha.
Me kavatsesime kõik ära teha.
Juhtub see, mis juhtub. Tüdruk jääb jalgu, mees lööb teda.
Kurat, ära puutu mind!
Kallis, sa tuled isaga reisile, eks?
Ta läheb vihasena kokaiini mõju all meie tütrele järele.
Võtab tütre, ma jooksen järele.
Kao kus--
Ma peksan vastu ust...
ja ta paneb mootori käima.
Toon kangi ja löön akna puruks.
Oh, issand.
Aidake. Võta laps.
Skylar!
Jah, natuke erinev
kui see, mis algselt pidi olema.
See oli õhtu varem.
Jah, see oli hullumeelne.
Kas temaga on kõik korras?
See, kuidas ta suutis neid tegelasi kujutada
ja olla väga aus inimese varjukülgede suhtes.
Marty arvab, et see pool on meis kõigis olemas.
Ma ei usu, et ta neile hinnangut annab.
Ta ei karda tumedat poolt uurida.
KAS „WALL STREETI HUNT“ ÜLISTAB KRIMINAALE? JAH.
NOORUK, NAISTEVIHKAJA
„WALL STREETI HUNT“ RÄÄGIB SITAPEAST JA SEDA JUTUSTAB SITAPEA
See pidigi olema provokatiivne. Vabandage, nii see lihtsalt on.
Kuna meid huvitab vaid see, kuidas rikkaks saada.
Sest sellised me oleme. Sellised me võiksime tegelikult olla.
Me peame aktsepteerima, et see osa inimloomusest
võtab teisele kuuluva, selle asemel, et jagada.
Selle eesmärk on liigutada raha oma klientide taskust enda taskusse.
Hästi. Aga samal ajal on võimalik ka klientidele raha teenida,
see on kasumlik kõigile. Õigus?
Ei.
Probleem on selles, et saad teha kõike, mida hing ihkab,
kuna tead, kuidas nahka üle kõrvade tõmmata.
Aga asi pole rahas. Asi pole seksis.
Asi pole selles, mida naine tahab. Vaid, mida mees tahab, ja tema võimus.
Asi on alati võimus.
„Wall Streeti hundi“ puhul tekkis
sotsiaalmeedias vaidlus.
Selle üle vaieldi veebis konstantselt.
Aga siis, kui film kinodesse tuli...
MARK HARRIS AUTOR JA AJAKIRJANIK
...ja hakkas mängima, siis paljud inimesed läksid vaatama.
Ebasünnis on see, kuidas nad rahasse suhtusid
ja inimestega käitusid.
Film peakski selline olema. Peegeldama sellist seisundit.
Tahtsime maalida... - Leo!
...pildi... - Leo!
...tänapäeva kultuurist.
AIG, LEHMANI ŠOKK VALLUTAB MAAILMATURU
Kuid „Wall Streeti hunt“ oli tohutu hitt.
Jah, oli.
Saime kuidagi aru, kui pekkis kõik oli.
Lasime sel lihtsalt lahti rulluda.
Paljud neist inimestest, kes hävitasid meie majanduse, said lõpuks boonuseid.
Kuradi stratosfääri!
Pidime kohe pärast selle väljatulekut Leoga Pariisi minema.
Noored lapsed kõndisid tema kõrval ja tegid McConaughey liigutusi.
Olime väga üllatunud.
Sel filmil läks Prantsusmaal väga hästi. See oli Leo parim film Prantsusmaal.
Mõelge sellele. Parem kui „Titanic“
ja parem kui „Algus“, mis olid väga suure kassatuluga filmid.
Kuni tänase päevani on see kassatulu arvestades Marty parim film.
„Wall Streeti hunt“ on midagi...
minu generatsiooni inimestel pole õrna aimugi, kes mu isa on,
aga kui öelda: „Ta tegi „Wall Streeti hundi.““
„Ta on „Wall Streeti hundi“ režissöör.“
Kui niimoodi läheneda. Siis läks natuke hullumeelsemaks.
Tere tulemast, Martin Scorsese.
Nautige.
Talle ei meeldi üldjuhul, et teda märgatakse.
Lõpetasime õhtusöögil käimise, kuna inimesed tulid meie juurde
õhtusöögi ajal.
Aga üks kord läksime koos välja,
üle tee ja ostsime pitsat,
ja ma ei unusta seda kunagi, see oli mu elu tippsündmus.
Mäletan alatiseks, et me lihtsalt istusime seal.
Sõime pitsat. Keegi ei seganud meid.
Tegin temast ja tema väikesest kaabust pildi – see oli imeline.
Meil üldiselt privaatsust polnud,
ei kodus, kontoris ega tööl.
Ta teeb alati midagi.
Ta ei puhka kunagi.
Isegi, kui ta ei tee midagi, ei ole see päris nii.
Peame hiljem rääkima. - Tahaksin sinuga kolm minutit rääkida...
See on esimeste kaadrite mustand, väga algeline.
Kui on muudatusi, siis me parandame ja teeme muudatused ära.
Ta toodab tohutult palju asju.
Filmitegijad, kes talle meeldivad ja keda ta tahab aidata, tema sõbrad.
Meil on 20–40 projekti, mille produtsent Marty on
või tegevprodutsent.
See on huvitav.
Veel on Filmi Sihtasutus.
Polnud kordagi hetke, kui Marty poleks propageerinud mõnda filmi.
Ta mõtles kogu aeg sellele, milliseid filme oli vaja taastada,
ja see pole tema jaoks töö, see on tema loomuses.
Marty päästis Powell Pressburgeri filmid hävingust.
Pühendas end sellele. Ta teeb seda ka tänapäeval.
Filmi Sihtasutus on võtnud osa vähemalt 900 filmist.
Sinna kuulub ka World Cinema Project,
mis on sarnane organisatsioon, kuid mõeldud filmidele riikidest,
millel ei ole ligipääsu või võimekust
taastada, säilitada ja muud sarnast teha.
See on nagu kujutleda
omanikuta kadunud maale, mis lihtsalt kaovad.
Keegi ei pannud neid seinale. Need kaovad igaveseks.
Nii tema elutöö kui ka filmide tegemine
on järgmisele põlvkonnale selgeks teha,
kui oluline kunstiliik on kino.
Peame ka George Lucase kontoriga kooskõlastama.
Meil on Filmi Sihtasutus.
On mängufilmid, dokumentaalfilmid.
Töötame hetkel reklaamide kallal. Siis on reisifilmid.
Ja hambaarst.
Sulle meeldib hambaarst. - Ma tean. Ta on tore mees.
See on ainus koht, kus saan puhata.
Suretage mul närvi, palun.
Sa ei saa midagi teha. Suretatakse närvi, istud toolis ja nad...
Nad tuimestavad selle. See on väga ebameeldiv. Aga...
Oled seal poolteist tundi, see on nagu...
Aitab. Hakkan minema.
Kui ma Marty assistendina tööle hakkasin,
oli ta kergesti ärrituv. Ta sai ikka väga vihaseks.
Te saite filmi tehes nii vihaseks,
et purustasite telefone. - See rahustab maha.
Mida te teete? Lihtsalt lööte puruks?
Aastaid tagasi tegin seda palju, kuna--
Aga siis tekkis jama, kuna tahtsin telefoni kasutada.
Ausalt.
Mõnikord ei olnud see tore koht,
eriti hommikuti, kui auto ei ilmunud ja ta jäi hiljaks...
Võis väga pingelisi olukordi olla.
Edasiminek tekkis siis,
kui töötasime filmi „Elu materiaalses maailmas“ kallal.
Inimesed ütlevad, et olen biitlitest kõige rohkem muutunud.
Aga ma näen, et elu seisnebki selles.
Asi on selles...
kui sa ei ole jumalateadlik, siis pead muutuma, sest...
Sain meditatsioonist teada, kui tegime filmi George Harrisonist.
Tagasi tõmbumine ja viha vaigistamine.
Vaigistamine. Viha on ikka seal,
aga sisemine möirgamine on vaigistatud.
Ütle: „Hästi. Teeme seda.“
Võti on teha asju kasutades armastust.
Vaata seda väikest kana. - See on kindlasti geko.
Cathyl, Francescal ja mul
oli erinev isa.
Ainult selle põhjal, kus ta oma elus oli.
Tal oli habe, kui ma väike olin.
Suur hirmutav habe ja inten--
Siis ta liigutas oma kulme vihaselt nagu öeldes: „Siin ma olen.“
Tal on need ikka alles. Tööd tehes viha innustab.
Aga praegu on rohkem...
SERAFINA, LAPSELAPS
...on ta rohkem siin.
Võta need südamed mu pea juurest ära.
Mul on ainult...
Jah. - Olgu. Valmis.
Ta proovib perega õhtusöögi ajal
olla rohkem kohal
ja meile on õhtusöök perega väga oluline.
Ema! Peame sind kiiresti peitma.
Ärge peitke teda, andke talle. - Pange ta kappi.
Siis me läksime oma elutuppa.
Näiteks ka paar tundi pärast seda,
vaatasime filmi või lihtsalt rääkisime ja veetsime koos aega.
Jah.
Kas soovid olla vampiir?
Võib-olla olen sunnitud olema üks neist.
Kas kuulsid seda?
Ai!
Viha võib su üle kontrolli saada ja nii ka aastaid juhtus.
Ime läbi sain sellest üle. Sa ei suuda endaga elada.
Kui sa soovid elada, pead õppima iseendaga hakkama saama.
Ta on vanemas eas palju rahulikumaks muutunud.
Aga...
ta muretses minu pärast palju,
ma arvan, et ta on suur muretseja tänu mu emale.
Ma lähen voodisse. Head ööd, kallis.
Paljud ei tea, et mu ema on haige.
Ma arvan, et ta sai Parkinsoni tõve 30-aastaselt.
Tal algas Parkinsoni tõbi varakult.
See oli enne, kui ta isaga kohtus.
Sa olid kontoris.
Ja siis ühel hetkel ütlesid, et olid saatnud nii-öelda...
ma ei ütleks, et fännikirja...
No kuule. On nii nagu on.
Sa...
ajasid mind oma kontoris taga.
Ma ei ajanud sind taga, kurat. Ei, see on tõsi.
Sa olid ees või midagi sellist.
Ma tahtsin filmi teha.
Tegime siin filme.
Inimesed näevad...
Nad vaatavad teda ja näevad tema filme
ja näevad auhindu, aga...
mu ema on suur osa tema elust.
Üks veel.
Kui ma noor olin, siis ei olnud haigus edasi arenenud.
See läks hullemaks, kui vanemaks sain
ja ta ei saanud hästi kõndida.
On olnud hetki, kui ta oli võtteplatsil...
ema kukkus ja isa pidi filmimise lõpetama ning haiglasse minema.
„POUR MA GRANDE PIVOINE“, FRANCESCA SCORSESE
Isa oli lootust kaotamas.
Nad on väga lähedased.
Mida sul vaja on?
Ma tahtsin...
Mida?
Ka--
Kalendrit?
Kataloogi.
Ah kataloogi. - Jah.
Aga... kas sul on see siin toas?
See neetud haigus on väga raske.
Aga Marty ei käitu vastavalt.
Tundub, et ta võtab asja rahulikult.
Võib olla õiglane öelda,
et kui Martyl ei oleks olnud sellist elukogemust,
ei suudaks ta selliselt ja täielikult kohal olla.
Ta õppis, et kunstnik võib olla oma kunsti suhtes isekas,
kuid ei pea elus tingimata isekas olema.
Pärast „Kristuse viimast kiusatust“ pidin minema sügavamale.
Lugesin 1989. aasta septembris raamatut „Vaikus“ ja ütlesin: „Pean selle tegema.“
Seab kahtluse alla kogu mõtte, mis on selle revolutsionääri olemus...
mõeldes kristlusest.
See on tõestisündinud lugu 17. sajandist Lõuna-Jaapanis.
Kus tekkis suur konflikt katoliku kiriku misjonäride
ja Jaapani valitsuse vahel.
Tulemuseks võis olla 35 000 märtrit, kes lõpuks tapeti.
See, mis Rodriguesega juhtub, on päris karm.
Mind huvitas,
kuidas mõned sinna läinud peamised misjonärid seal usust taganesid.
Mis tähendas, et nad loobusid oma religioonist.
Kui te usust ei tagane, riputatakse vangid augu kohale,
kuni te taganete.
Nad jooksevad tilkhaaval verest tühjaks.
„Vaikus“ tegeleb rohkem kui ükskõik mis tahes muu film
küsimusega, mida...
ARI ASTER REŽISSÖÖR
...tähendab olla kristlane.
Seni kuni te usust ei tagane, ei saa neid päästa.
Meie peategelane on väga üleolev,
rõhutas, et ta ei ütle kunagi usust lahti.
Aga ta tegi seda, et teisi päästa.
Ainus Kristuse-laadne žest, mille tegelane filmi jooksul teeb,
on usust lahtiütlemine.
Ma arvan, et ta mõistab selle sügavust, mida Jeesus talt palub.
Palub tal teha... olla see, kes ta on.
Siin on lugu, kus mees loo lõpuks
ütleb lahti kristlusest, mida ta jutlustab.
Seda tehes leiab ta tõelise kristluse.
Mis see on?
See on seotud ka uhkuse kaotamisega?
Loo võti on alandlikus.
Õppida alandlikkust. - Jah.
See on selle loo võlu.
Minu arust on epiloog filmi juures väga tähelepanuväärne.
Film lõpeb nagu armastuslugu
preestri ja Kichijiro vahel, kes on lurjus.
Ta teeb kohutavaid asju, on reetur ja isekas.
See mees teeb korduvalt sama asja.
Tahab pidevalt pildis olla ja olla kristlane
ja siis kaebab kõigi peale, kaasaarvatud preestri.
Ja see on ka Johnny Boy tegelaskuju?
Jah. Johnny Boy on Juudas ka.
Kichijiro, Johnny Boy.
Ta on patune. - Jah.
Mul on kahju, et olen nii nõrk.
Arvan, et Marty samastub Kichijiroga
rohkem kui teiste filmi tegelastega.
Aita mind, isa. Võta mult patt ära.
Jeesus ütles:
„Miks peaksin ülempreestrite ja kõigiga aega veetma? Nendega on hästi.
Need, kes tõesti abi vajavad, on patused.“
„AGULITÄNAVAD“ / 1973
Seda näeb filmides „Agulitänavad“ ja „Raevunud härg“.
„RAEVUNUD HÄRG“ / 1980
Seda näeb filmis „Omad poisid“.
See jõuab filmis „Vaikus“ omamoodi haripunkti,
kus avaldub selline kaastunne nii armetu inimese vastu.
Kichijiro, tema õpetab.
Kuna lõpuks...
on tunne nagu toimetaks Jeesus läbi tema...
et õpetada Rodriguesile, mis armastus päriselt on, ning andestust ja kaastunnet.
Kas peate end endiselt kristlaseks?
Jah, ma arvan küll.
Ma päriselt usun seda.
Pidin selle tagasi lükkama, leidma, uuesti tagasi lükkama, proovima seda leida,
ja siis lõpuks tegema sellega mingisuguse rahu.
Ma arvan, et meil kõigil on kahtlusi...
Kuid selleks ajaks, kui saate oma usust aru, olete surnud.
See on päriselt...
See liigub pimedas mööda tuba, puudutab ja üritab leida...
Ainus, mida saad teha, on edusamme.
Mulle tunduvad tema filmid ühe enam kummitavad,
eriti „The Irishman“.
Ma ei olnud De Niroga „Kasiinost“ kuni „The Irishmanini“ töötanud, pikka aega.
„Kasiino“ oli viimane seda tüüpi film, sest „The Irishman“ on teistsugune.
Isegi kui keskkond on sarnane.
Kurat. Persse.
See on teistsugune.
Marty otsib materjali, mis võimaldab tal endast anda kõik,
ja seda on näha filmis „The Irishman“,
kuna autsaider läheb pensionile ja on suremas.
Kõige paremini jääb meelde, kui Bobi lapsed ta maha jätavad.
SULETUD JÄRGMINE TELLER
Peggy. Ma tahan lihtsalt rääkida.
Ma mõtlen hinda, mida tuleb maksta idiootselt edeva elu eest,
mida ta arvas elavat.
Siin on näha selle mõju.
Bob De Niro on üksi vanadekodus.
THELMA SCHOONMAKER MONTEERIJA, „THE IRISHMAN“
Ta isegi ei tea, millal jõulud on. Ta on üksi.
Talle makstakse selle eest.
Tema halastus kestab igavesti. - Tema halastus kestab igavesti.
Hästi, Frank. Tulen uuesti külla. Hästi?
Üsna varsti, ilmselt peale jõulupühi.
Hästi. - Frank, jumal õnnistagu sind.
Sind ka. Tänan.
Kas on jõulud?
Peaaegu.
Ma ei lähe kuskile.
Kui Bob mulle selle raamatu esimest korda andis, ta murdus ja nuttis.
Inimesed jäävad vanemaks. Sellest see raamat rääkis.
Ütlesin, tead...
Seda nad talusid,
lõpuks oleme me kõik sama asjaga silmitsi.
Peame seisma silmitsi oma surmaga.
„The Irishman“ mõjus mulle
kogu aeg samaaegselt.
Näed neid imelisi inimesi
üle mitmete aastate jälle koos töötamas.
Asjad, mida oleme koos teinud, olen väga tänulik, et olime...
Kui mõelda sellele,
olime kaks poissi, kes teadsid üksteise olemasolust.
Ja ühtäkki kõik see juhtus.
See on omamoodi imeline.
Arvan, et Marty on oma tegemistele pühendunud.
Ta ei muuda seda. Jumal õnnistagu teda.
Maailmas on palju suurepäraseid filmitegijaid,
aga ma arvan, et ta teeks seda tasuta.
Arvan, et temast oleks saanud filmitegija, olenemata takistustest.
Kino haaras teda väga varajases eas ja ei jätnud kunagi külmaks.
„LILLEKUU TAPJAD“ FILMIMISEELNE ETAPP
Kas teile tundub nüüd, et igal filmil on erinev...
Te ei saa iga filmi puhul endast kõike anda,
samal moel või te tõenäoliselt...
Seda ütles mulle mu arst. - ...sureksite.
Dr Klein ütles mulle seda 20 aastat tagasi.
Ta ütles: „Sa ei saa seda iga kord teha. Sa ei pea vastu.“
Me liigutame seda vastavalt droonile, kogu üksust.
VÕTTEPLATSIL „LILLEKUU TAPJAD“
Mul oli väga raske olla, kui ma ei lavastanud
või pikemal ajaperioodil filmi ei teinud.
Kolm, siis kaks, üks ja siis kaks, meil on kõik olemas.
Jah. See oli suurepärane.
Kuhu me läheme? Samast kohast?
Kas tahad minna „Ernest Burkhart...“?
Muidugi. Jah. Hästi.
Mis toimub?
Oled valmis? - Kaamerad on valmis.
Hästi, ja võte!
Tõlkinud Martin Vihm