ДЕМАСКОВАНІ
Ти вже немолода.
Час зупинитися.
Я більше так не можу.
Ось це відкололо шматок твоєї кістки.
Що це?
Куля з трекером.
Уперше таку бачу. Дуже розумно.
Він свідомо поранив мене, а не вбив.
-То ми привели Колєєва прямо сюди? -Так.
Мерет.
На камерах нікого не видно.
Ні в будинку, ні надворі.
Їдьмо звідси. Задля Ніни.
Я нікуди не тікатиму.
Нехай це все скінчиться.
Тоді я залишуся з тобою.
Збирайте речі і їдьте. Нас викрили.
Я думала, тут безпечно.
-Хто тебе поранив і чому ти не в лікарні? -Роби те, що каже тато, Ніно.
Я з місця не зрушу, поки не почую правду.
Хто ви такі?
Ніно,
бери свої речі. Поговоримо завтра. Прошу.
Ти завжди так кажеш.
Ми сидимо десь у сховищі, у маму стріляли,
і ця жінка прилипла до нас, як реп'ях.
Це ненормально.
Тримай цю флешку. Якщо з нами щось станеться,
ти знайдеш тут відповіді.
У фургоні є ноутбук. Просто відкрий файл.
Вони приїхали.
Ходімо.
Прошу, Юле. Швидше.
З ними — шістнадцятирічна дівчинка. І пальцем її не чіпати.
Ясно.
А решту
можете перетворити на фарш. Вашу колишню теж.
І вашу.
Туше.
Ці двері ведуть до перекритої сходової клітки.
Вони підуть іншими сходами. Ви не перетнетеся.
-Катя вивезе тебе і Юла звідси. -Що?
Катю.
Ти розумієш, про що ми просимо?
-Так. -Гаразд.
Пам'ятаєш місце, де ми знайшли Ґреґора?
Там і зустрінемось.
Гаразд.
За мною.
-Я не піду. -Ніндзе.
Якщо будеш тут, у мене нічого не вийде.
Ти їх уб'єш?
І не загинеш сама?
У жодному разі.
Ми тебе любимо.
Ніно, вибач. Тобі треба йти.
Голка в копиці сіна.
Десять поверхів.
На домофоні — дев'ять.
Гаразд. Почнемо згори. Ми з Метіном підемо першими.
Спробуймо зробити це тихо.
Сідайте.
Як вони втечуть без фургона?
Ти чула, що тобі казали? Я маю вас вивезти.
Вони там помруть!
Маму вже підстрелили, у тата щось є в голові.
А тут ще якісь озброєні бандити.
Ніно.
Ми щось вигадаємо, гаразд?
Ми їх почекаємо.
Ми почекаємо.
Будь ласка, сідай в авто.
Швидше.
Я ТОБІ НЕ ВОРОГ
Отруїв коханку й убив власну дитину.
Тепер ясно, чому ти не розповідав про Білорусь.
Як ти мене знайшла?
Це важливо?
Так. Це означає, що хтось у моїй команді базікає.
Батько зараз у Берліні.
Він дзвонив Аукену.
Ти вбив свою дитину?
Ні, хтось начіпляв тобі на вуха локшини.
Я тут, щоб її врятувати.
У Білорусі був повний триндець, мені нема чим пишаюся.
І наостанок викрали мою доньку. Вона зараз там, нагорі.
Я її поверну.
Ти з глузду з'їхав?
Ти не можеш так поводитися.
Ні на території Німеччини, ні в статусі чоловіка посла.
Усе готово. Можете заходити.
Якщо вийдеш із машини…
Я іду.
Іосифе!
Курва.
Вези мене звідси.
Швидко.
Агов, ви двоє.
Маю для вас пропозицію.
Ого.
Шкода.
Я не встиг на найцікавіше.
Тут лише вони. Дівчинки тут немає.
Знайдемо її пізніше.
А вам вдалося.
Хто міг подумати?
Браво.
Підійди.
Застрель її.
Прокляття!
Думаєш, я тупий?
У номерах готелю є дзеркала.
І що написала твоя колишня?
Ось.
«Я тебе не вбила, не загрожувала твоїй родині.
Я тобі не ворог». Це про мене?
Твоя відповідь?
«Я допоможу, але ти маєш убити Колєєва.
Я не можу, бо Саша мене вб'є».
Авжеж.
Саша ще переказав, що з тими, хто погрожує його дитині, буває ось так.
Чорт!
Швидше!
Чорт!
Привіт, Ніндзе.
Мабуть, тобі неприємно, що я це зараз кажу,
коли б і яким це «зараз» не було.
Ми записуємо це на твоє десятиріччя.
І нам хотілося б, щоб ти ніколи не дивилася це відео.
Та якщо ти його дивишся,
отже, трапилося щось неприємне.
До твоєї появи
ми з твоїм татом працювали на БНД.
Були агентами з вигаданими іменами,
фальшивими документами й минулим.
А коли з'явилася ти, ми з усім покінчили,
бо хотіли, щоб у тебе було нормальне життя.
З нормальними батьками.
Вибач.
Та із часом ми знову почали застосовувати свої навички.
У нас було ще одне життя.
Паралельно із життям з тобою.
Коли тобі здавалося, що ми від тебе щось приховуємо,
то ми приховували лише це.
Ми поклялися завжди тебе захищати.
Ніщо й ніколи не було для нас важливішим, ніж бути з тобою поруч.
Ти почуєш про нас багато чого.
Нас називатимуть негідниками…
…здатними на жахливі речі.
Але ти знаєш нас. Ти…
Ти знаєш, які ми насправді.
-Ми тебе любимо. -Ми тебе любимо.
Нам треба їхати.
Там мої батьки.
-Я не можу їх кинути. -Ніно.
Якщо підемо туди, нас уб'ють обох.
Крім них, у мене нікого немає.
Помиляєшся.
У тебе є я.
Я тебе взагалі не знаю.
Ти маєш довіритись мені.
Чому це я маю тобі довіритись?
Бо я…
Ноші, Юле!
-Тату? -Ще далі.
-Гаразд. -Мамо, що з ним?
-Голова! Опусти. -Гаразд.
Гаразд, ноги клади сюди.
Ніно, ноги!
Один, два, три!
Отак.
Швидше!
Нам потрібна допомога!
Це мій чоловік. У нього аневризма.
Непритомний 20 хвилин. Ми потрапили в аварію.
Підозра на крововилив. У яку палату?
Вільно в третій.
Готуйте операційну. Ми зробимо КТ.
Повертайся до мене. Я сама не впораюсь.
-Як звати пацієнта? -Зімон.
-Гаразд. -Операційна номер 15.
-Підключіть моніторинг. -Моніторинг увімкнено.
Дайте дорогу. Будь ласка, відійдіть.
ОПЕРАЦІЙНІ ЗАЛИ: ВХІД ЗАБОРОНЕНО
Агов.
Нам треба поговорити про Іосифа.
Так.
Що він знову накоїв?
Морська Зірка мертва.
Що?
Самогубство.
І це ще не все.
Я вже знаю, що сталося в Білорусі.
Із ким я жила всі ці роки?
Що б ти хотіла, щоб я зробив?
Я хочу залишитися тут послом.
Моєму шлюбу кінець.
Мені байдуже, розлучимося ми офіційно чи ні.
Та Колєєв більше не може бути тут зі мною.
Боюся, це неможливо.
Чому ні?
Морської Зірки вже нема.
Куратор тобі вже не потрібен, а посол потрібен у будь-якому разі.
Чому він мав учинити самогубство?
-Хто? -Морська Зірка. Хто ще?
Якщо я поверну тобі твого крота,
чи зможу я бути послом…
і куратором?
Ти щойно сказав «він».
А та жінка з БНД сказала мені, що Морська Зірка
була жінкою.
Отже, він замів сліди й підставив замість себе когось іншого.
Яка ж розумна в мене донька.
Яка розумниця.
ПОЛІЦІЯ
Я можу взяти свій телефон?
Це речовий доказ.
Віддай.
Якщо інформатор вийде на зв'язок, негайно повідом мені.
Так, обіцяю.
Лише уявіть, чого б ми із цим досягли:
шпигуни-привиди, які працюють на нас.
І це ти кажеш перед слідчим?
Це лише думка.
Зачекай хвилинку.
Авжеж.
Час повертатися до Москви.
Ти ж казала, що ніколи не повернешся туди.
Я кажу про тебе.
Ти готовий
повернутися додому?
А мене залишити тут послом?
Ми домовилися?
Гаразд.
Ну ж бо, приведи себе до ладу.
Я пришлю тобі одяг.
Коли мені робили операцію, ти теж так почувалася?
Усе це очікування?
Ти витримала.
І тато витримає.
Я принесу щось поїсти.
Хтось хоче зі мною?
Я вийду на свіже повітря.
Гаразд.
Дозволь мені їй усе розповісти.
Гаразд?
Гаразд.
Дякую.
Пане Колєєв, пані посол вийшла.
Вона просила вас зачекати її тут.
Вона сказала, скільки чекати?
Ні.
Але вона просила переказати вам, що трансфер організовано.
Усе готово.
Не дивуйся ти так, Іосифе.
Рано чи пізно тобі довелося б заплатити за свої помилки.
Пацюків треба знищувати в будь-якому разі.
Зрештою, ти прожив на 16 років довше, ніж ти заслуговував.
Привіт, Морська Зірко.
Де Колєєв?
Мушу сказати, що я вражена.
Так легко виставити іншу людину кротом…
Ви хоч уявляєте, як складно було її вбити?
А тепер ще це лайно в Шенеберзі?
Ви просто подуріли!
То все справи мого чоловіка.
Я не така, як він.
Ти дуже швидко це зрозумієш.
Тепер я твоя кураторка.
Я ситий по зав'язку.
Треба було повідомити керівництву, щойно ви до мене звернулися.
Усе скінчено.
Не будь дурнем.
Прошу.
Усе лише
починається.
Ви хоч уявляєте, як складно було її вбити?
А тепер ще це лайно в Шенеберзі?
Ви просто…
У нас буде дуже цікава співпраця.
Я зв'яжуся з вами!
Пані Шефер?
Вашому чоловікові пощастило.
Ми видалили аневризму.
Він почувається добре.
Ходімо зі мною. Я відведу вас до нього, добре?
Він уже отямився і питав про вас.
Юліко?
Так.
Ти знаєш, хто я?
Мабуть, Катя.
Узяли Колєєва?
Ще ні, але я…
Я все розповіла Вєрі Колєєвій, отже…
Якщо ми його не візьмемо, це зробить Саша.
Я хочу домовитися.
А що ти запропонуєш?
Ти вже сидиш.
Ще 20 хвилин,
і було б пошкодження мозку. Так сказав лікар.
Ніхто б і не помітив.
Припини.
-Де можна торкнутися? -Обережно.
-Я маю… -Ось тут є місце.
Де Ніна?
У залі очікування.
Коли будеш готовий, ми поїдемо з Берліна. Гаразд?
Усе гаразд.
Добре.
Хочеш води?
Годі вже.
Я викрав дитину, щоб зберегти наш шлюб.
Ми викрали дитину разом.
І…
Я тобі збрехав.
Бо знав, що ти її повернеш.
Можливо. Напевно, так.
Та я не уявляла, як сильно хотіла дитину,
поки вона не з'явилася.
Я роками намагався бути доброю людиною.
Намагався…
Усе, що я колись накоїв,
я намагався якось виправити.
Мерет, я не знаю, ким я був
у готелі кілька днів тому зі зброєю в руці.
Але я не хочу таким бути.
Мерет, я не хочу бути таким.
Коли я разом із тобою…
то часом…
у мені прокидаються найгірші риси.
Я навіть не знаю, що із цим робити.
Треба було тоді розлучитися.
То був фінал.
І зараз знову фінал, згодна?
Думаю, так.
Де мама?
Колєєв знає, що ми тут.
Твоя мама спілкується з БНД, щоб татові надали охорону.
Я маю негайно забрати тебе звідси.
-А де Ніна? -З Катею.
-Я не була впевнена, що ти прийдеш. -Я теж.
Сідай.
Арештувати.
Стійте! Поліція!
Ані руш!
-Стояти! -Стійте!
На землю!
На коліна!
Мерет Шефер, вас заарештовано
за підозрою у вбивстві.
Ви маєте право мовчати.
Усі ваші слова може бути використано проти вас.
Поліція заарештувала вас за вбивство Йонаса Аукена.
Ви маєте право на державного адвоката.
Ви також маєте право…
Ніна…
Катя…
Переклад субтитрів: Інеса Федорова