Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Se til det.
Makker!
-Et øjeblik. -Tjener!
Et øjeblik, så er jeg der.
-Hvordan går det, frue? -Goddag.
Jeg snupper en hel feijoada, tak.
Javel, det er vores specialitet.
Ikke nogen appelsinskiver. Det passer ikke til en feijoada.
Altså jo, appelsinskiver følger med, men vi dropper dem.
Og ingen paio.
-Feijoada uden paio? -Og også griseørerne.
Du kan fjerne dem.
Okay, men du ved vel, at den hele feijoada ikke længere er hel, ikke?
Nu er det en bønnesuppe. Men intet problem.
-Tak. Skynd dig. -Hey, Smil!
Hjælp mig her, mand.
Tre gange månedens medarbejder, og så lader du mig i stikken?
Jeg vandt, fordi jeg er den eneste ansatte.
Hvad med Mariana? Forresten, hvor er Mariana henne?
Hun holder frokostpause.
Mariana holder frokostpause, chef.
Det sagde hun lige. Jeg er ikke døv endnu.
Far?
Hej, skat.
Jeg så dig spille. Måden, du holder buen på,
måden, du har dit lille hoved på skrå. Du minder mig om din mor.
Når jeg spiller, er afsavnet lidt mindre.
-Du er lige så talentfuld, som hun var. -Tak.
Men kom med nedenunder. Baren er fyldt.
Jeg øver mig til at komme ind på konservatoriet i Paris.
Din frokostpause er slut, skat.
-Fik du spist? -Ja.
Lad os gå.
Først arbejde, så sjov.
-Musik bliver mit arbejde, far. -Naturligvis.
Men lige nu mangler vi dig. Kom så.
Ja.
-Du glemte det. -Næsten.
Kør!
-Kom så! -Se ham lige!
Fantastisk!
Fedt!
Se. Mariana er her.
-Hej, Joana. -Hvad så?
Spiste du, Mari?
Jeg henter regningen til bord to.
-Sådan! Fantastisk! -Kom så!
-Du kan snacke, mens du arbejder. -Tak, Joana.
Far?
-Hvad så, skat? -Hvorfor skal Felipinho ikke arbejde?
Han øver sin dans. Han vil tjene penge på det der TikTok, TukTuk.
-Du vil være musiker, han vil være danser. -Klart. Så han må have det sjovt.
Tal med hans mor. Jeg er faktisk uenig i, at det er sjovt.
En dag skal han have et rigtigt job og tjene penge.
NÆSTEN FAMILIE
Vinícius, dit hold er tæt på nedrykning.
Godmorgen, far. Godmorgen, Smil.
Hold da op. Jeg har aldrig set Mariana være så glad på jobbet.
Fordi jeg er glad. Men også nervøs. Jeg skal bestå den prøve.
-Hvornår er det? -Fredag.
Foran et panel, men der er også publikum. Tag med. Jeg har en grund.
Hvilken grund?
Det er en overraskelse. Men det er vigtigt, at du tager med.
Det lover jeg.
Tak, far.
Hvor er Otávio? Intet spor af ham.
Bravo, Mariana!
Godt gået, Mari!
Bravo!
Jeg prøvede, men baren var proppet…
Det er okay. Undskyld ikke. Bare gå med dig.
Det vigtige er, at det lykkedes dig, skat.
Og hvad så? Det lignede ikke, du heppede på mig.
Jeg har altid heppet på dig.
-Så skulle du have været der. -Jeg forsøgte, men…
Fint, far!
Fint. Jeg ved, du prøvede.
Bare jeg kom ind, ikke?
Så gør papirerne klar og erstat mig i baren. Jeg tager til Paris.
Bare uden videre? Du tager til Paris og efterlader alt, vi har bygget sammen?
-Er det nemt for dig? -Jeg må forfølge min drøm.
Du havde kun en drøm, fordi du havde tag over hovedet, mad på bordet, skole…
Baren gav dig alt det.
En bar, som du skulle arve og kunne have lavet til en kæde,
men du har besluttet at smide det hele væk.
-Nej. -Det har du.
Jeg smider intet væk. Baren er din drøm. Jeg vil forfølge min drøm.
Det er musik, og jeg blev optaget på en af verdens bedste musikskoler.
Okay, far. Jeg skal pakke. Jeg rejser om to uger.
Du flytter om to uger?
-Ja. -Fint, Mariana.
Forfølg din drøm.
Nemlig. Men jeg vil sige en ting.
Hvis det ikke lykkes, skal du ikke ringe til mig.
Okay, far.
OTÁVIOS BAR - SNACKS & DRINKS
-Ses. -Ses, Felipinho.
-God fornøjelse. -Mor dig.
Vi ses, Joana.
Skat.
Vi tales ved.
Jeg elsker dig, far.
Min skat.
TRE ÅR SENERE
Joana!
Mari!
-Hvad? -Hun kommer hjem!
-Ja!
Hvor skønt!
-Måske kan I finde hinanden igen. -Måske bliver hun denne gang.
-Ønsker hun det? -Hun savner os nok en hel del.
-Hun savner vel min feijoada. -Helt klart.
Men du må støtte hendes drømme. Ikke dem, du pådutter hende.
-Jeg… -Okay.
Jeg vil støtte hende i det, hun vil.
-Ja. -Jeg gør alt for, at hun bliver.
Alt.
Tak, skat.
Skat.
-Hvor er du smuk. -Tak, far.
-Mari! -Joana!
-Jeg har savnet dig sådan. Du er smuk. -Tak.
Kom her. Hvad så?
-Se baren, skat. -Vis hende baren.
Flot. Ændrede du navnet?
-Familienavnet. -Vi har pyntet op.
VELKOMMEN, MARI
Hey, folkens!
Se, hvor smuk din bar ser ud, Mari.
Jeg har opdateret den.
-Det er ikke min bar, det er din. -Vores bar. Ikke, skat?
Jeg lavede en scene. Når du er på job og gerne vil optræde,
så tag din violin og…
Jeg har faktisk nogle nyheder.
Det glæder far sig til at høre. Uanset hvad støtter far dig i alt.
Alt.
I Paris…
Jeg blev forelsket.
Og jeg skal giftes.
Han hedder Miguel.
Hvad er det på fransk? "Migut"?
Han er ikke fransk, far.
Han er argentiner.
Ej, hvor klamt.
Tillykke!
-Det bringer uheld. -Spil.
Lad mig forstå dig ret. Du skal giftes med en argentiner ved navn Miguel?
-Ja. -Og I bliver der permanent?
Før det skal hele familien rejse sammen. Hans forældre ejer et hotel i Bariloche.
Uha.
Vi er inviteret, så familierne kan mødes. En af Argentinas smukkeste byer.
Du får skøn mad og skal se sne for første gang.
-Der er sne i køleren. -Det er altså vigtigt for mig.
Chef?
Tænk ikke på baren. Jeg tager mig af den.
De kender mig.
Hvem bad dem spille tango?
-Jeg føler ikke… -Vi fejrer det med feijoada.
Det er meget længe siden.
-Hvor er tallerkenerne? -Her.
Jeg tager nogle tallerkener.
-Smil, hvor er tallerkenerne? -Far, seriøst?
Jeg er okay. Jeg ser bare, om det er beskidt.
Otávio, kom nu lige.
At tage til Argentina er udelukket. Du kan finde argentinere i hele Búzios.
Vi købte billeterne med point.
Ja, far. Lyt til Joana. Bariloche er billigere end at tage til Búzios.
Jeg skal ingen vegne. Jeg tager ikke med på den tur.
Jeg ved stadig ikke, hvordan I fik mig med på det her fly.
Det skal I ikke spise.
Er det skinke eller cellofan? Jøsses, dog.
-Far. -Du sagde, argentinsk mad er god.
Sikke en god start.
Kan jeg mon finde en pingvin der og optage en fed video?
-Den kan gå viralt. -Ja, min søn.
Det må være de høje luftlag.
Jeg vil fortælle dig noget, skat.
Jeg kan…
Jeg kan ikke fatte, at du skal giftes.
Virkelig.
Men jeg lovede, at jeg vil støtte alle dine beslutninger.
Tak, far.
Jeg gør, hvad end du vil have mig til.
Du skal bare være min far.
Det er alt.
Din far skal lære at pakke. Han tog ikke en jakke med.
-Se ham lige. -Jeg kan ikke fryse.
I Niterói blæser det.
Skat, helt ærligt
så viser den her kulde,
hvor virkelig klimakrisen er.
Argentina rammes vist af El Niño, far. Eller var det La Niña?
Kønnet er ligegyldigt, niño eller niña.
Mine baller er frosne.
Måske stopper du med at være så stædig. Jeg hjælper dig.
Miguel!
-Min elskede. -Godt at se dig.
-Går det godt? -Ja.
-Gik rejsen fint? -Ja.
-Mine forældre. Héctor og Norma. -Hej!
Det er en fornøjelse.
-Goddag! -Godt at møde dig.
-Norma. -Mariana.
Din svigerfar er argentiner. Men ingen er perfekt.
Godt at møde jer. Lad mig præsentere min familie.
Joana, min stedmor. Felipinho, min stedbror.
Og…
Det er…
-Der er han. Min far. -Hej.
-Otávio. -"hore-la".
Otávio, en fornøjelse.
Mucho gusto at møde jer begge.
Jeg vidste ikke, at min mand kan tale flydende portuñol.
Vi taler portugisisk.
Bare rolig.
Her er det umuligt at gå rundt uden at støde på en brasilianer.
Hans portugisiske er så godt som mit spanske.
Der er mange brasilianere her i Bariloche,
så vi lærer portugisisk efterhånden.
Jeg er også bekendt med argentinere, fordi jeg er surfer.
I Florianópolis i Floripa var der så mange argentinere i vandet,
at vi var nødt til at surfe over dem.
Der var så mange, så vi råbte: "Hallo!" Vi kørte dem over, som om de var vejbump.
Jeg elsker din humor, Otário.
-Hvad? -Nej, Héctor.
-Det er Otávio. -Otávio.
-Med et V. Ikke? -Otávio.
-Nemlig.
Hvorfor er han en bølle?
Spansktalende forveksler ofte V og B-lyde.
Det var det ikke. Han byttede V med et R.
-Det betyder dum. -Undskyld, Otário.
Otávio.
-Han gjorde det igen. -Otávio.
-Vi glider videre. -"Vi glider videre?"
-Nu skal du høre… -Men du har da fået varmen nu.
Jeg bryder mig allerede ikke om ham.
Hør efter!
Det er borgercentret.
Det arkitektoniske kompleks omfatter bygninger, der omgiver pladsen.
Som Petrópolis.
Og vi har en utrolig udsigt over Nahuel Huapi-søen.
Den ligner lidt Piraí-floden.
Miguel sagde, her var smukt, men her er jo betagende.
Ved du, hvorfor sneen er speciel, Mariana?
Hvorfor?
Fordi det er den perfekte metafor for mennesker.
Ligesom med mennesker
findes der ikke to ens snefnug.
Er han en poet? Poesi?
-Metafor? -Jeg elskede det.
MARTIN'S HOTEL & GASTRONOMI
Vi fik de værste sæder.
Velkommen til Martíns familiehotel.
Hvor er her smukt, skat.
Nu skal I møde Pablito.
Pablinho. Han er vores portner.
Du, Pablito! Du tog ikke min bagage.
-Giv mig et øjeblik. -Han har en hånd fri, så han kunne…
Nå, kan du lide mit hotel?
Dette hotel blev bygget af min bedstefar.
Smuk historie.
Fortæl videre indenfor, her er lidt koldt.
Men lad os tale om det senere. Jeg er der lige straks.
Otávio!
-Skat? -Ja?
Jeg tænder for varmen, nu hvor du synes, det er koldt.
Tak.
Jeg troede, argentinerne kun ville overtage Búzios og Santa Catarina.
Tænk, de stjal min datter.
Jeg fatter ikke, vi fik samlet vores familier.
Skat.
Lad os vente med at fejre det.
-Min far er besværlig. -Sig ikke det.
-Jeg elsker din far. -Og jeg elsker din.
Jeg kan tale med ham om alt. Det ville jeg aldrig kunne med min.
Du kan tale med min far om alt, så længe han taler mest.
En kæmpe pestilens!
Hotelejer og historieprofessor?
Men vi lærer da noget af ham. Mens du bare brokker dig.
-Hey! -Hvad?
Du er på deres side nu. Jeg er på egen hånd, Gud.
Hvad gjorde jeg i mit tidligere liv for at fortjene det her?
Du har begået mange fejl, men du er her for Mari.
-Lad os støtte hende og gøre hende glad. -Du har ret.
Jeg tror helt ærligt, at varmeapparatet er itu.
Nu sveder jeg voldsomt. Jeg har det varmt.
Sveden løb ned ad mig og direkte ned i min røvsprække.
-Otávio? -Den må være itu.
Du ødelagde den vist.
Jeg tændte den. Sveder du? Lev med det.
Hore-la, hvad så?
Det er Otávio.
Jeg har et problem på mit værelse.
Varmeapparatet er i stykker.
Et øjeblik.
-Nå? -Han sagde "et øjeblik" og lagde på.
Hvor er det her sjovt.
Jeg vil høre fra min svigerdatter.
Mariana, fortæl os om dig selv.
Ja, jeg vil gerne høre, hvordan du og Miguel mødte hinanden.
Også mig.
Tinder, ikke?
-Ikke Tinder. -Nej.
Vi mødtes på musikskolen. Vi spillede sammen.
For mig var det kærlighed ved første blik,
men da jeg hørte hende spille, blev jeg forelsket.
Hør, lad os komme til sagen.
Hvor skal I bo henne?
Jeg skulle lige til at spørge.
-Hvorhenne? -Hvorhenne?
-Europa. -Europa.
-Der er meget koldt. -Der er også koldt her.
Sagde jeg, at koldt vejr er godt? "Det er koldt. Fedt!"
-Far. -I bør bo i Brasilien.
Der er varmt hele året rundt.
Undskyld mig, Otávio,
men Argentina har et meget mildere klima.
Og vi har Malbec, Messi, Bombonera, chorizo-bøf,
dulce de leche, og Miguel skal overtage det her hotel.
Det giver mening.
Nu skal du høre.
Du startede samtalen godt,
da du sagde, at Argentina har et mildere klima.
Brasilien har dulce de leche. Vi kan købe Malbec hos købmanden.
Vi har strande, karneval, fodbold, Pelé. Brasilien er langt bedre.
Mariana skal til at arve det gastronomiske imperium,
jeg efterlader hende.
Vi skal ikke bo i Brasilien eller Argentina.
Vi skal bo i Europa. Der er flere muligheder.
Uanset hvor I vælger at bo,
fortjener begge familier at fejre jeres forening.
Jeg elsker den anden svigermor. Vi er vist helt enige.
Det er vi. Vi fortjener en fejring.
Otávio,
de har ret.
Lad os holde en festmiddag.
En til? De spiser meget.
-Et særligt sted. -Hola!
Alle sammen, lad mig præsentere Carol.
-Hej! -Hej!
Hun er ansvarlig for vores vidunderlige vinkort.
Tak, Héctor. Jeg vil byde jer velkommen til hotellet.
Jeg håber, at I nyder vores fantastiske kælder.
-Du er fantastisk. -Tak.
Hun er klasser over dig. Et bjerg af sne over dig.
Du formåede at charmere min mor, så…
-Jeg har kendt Carol, siden hun var barn. -Ja.
Hun og Miguel gik faktisk ud sammen.
Ja. Miguel!
Hvordan går det?
-Hej. -Hej.
Mariana. Mariana, Carol.
Mariana, jeg har set frem til at møde dig.
Især da jeg fandt ud af, at du er en "musik" og brasilianer.
Ja. Jeg er begge dele.
Brasilianer og musiker.
-Undskyld. -Akavet.
Ligesom når nogen prutter i kirken. Så akavet.
Jeg ville gerne introducere mine venner for Mariana.
Vil I gerne feste?
-Ja. -Ja.
-Lad os komme afsted. -Klart.
Du sagde ikke, din eks arbejdede på dine forældres restaurant,
og at hun var lækker.
Du er lækker, Mari.
Det liv efterlod jeg.
Det håber jeg.
Vores liv i dag er det, vi skal bygge sammen.
-Vil du danse? -Ja.
Hvordan går det?
Du der, kom her.
Kan du skaffe noget skummetmælk?
-Et øjeblik. -Okay.
Jeg tror ikke, han henter min mælk. Nå, jeg sætter mig.
Mælk hjælper om morgenen. Det indeholder mælkesyrebakterier.
-Hvad er planen i dag? -Nogen glæder sig vist.
Ja, det skal man på en tur. Man skal ikke brokke sig.
I dag skal vi til Cerro Catedral.
Javel ja.
Jeg tog ikke helt til Argentina for at se en kirke.
Nej, Otávio. Cerro Catedral er et skisportssted.
Står du på ski?
-Nej. -Jeg surfer.
Og så kan man stort set alle sportsgrene med et bræt.
Det passer ikke.
-Det gør det da. -Klart.
Otávio, jeg har et ærinde i byen. Vil du tage med?
Vi kan finde vintertøj til dig.
Hvad er der galt med mit tøj?
Jeg har intet imod Joanas tøj.
Jeg laver bare sjov.
Men jeg er lige ankommet og vil ikke shoppe.
Må jeg fortælle om hotellets historie?
Shoppe! Lad os shoppe!
-Shoppe. -Okay.
Hør, Miguel.
Det er svært for en brasilianer at stole på en argentiner.
-Især en brasiliansk far. -Ja, men…
Du kan stole på mig.
Han er min svigerfar. Fra Brasilien.
-Svigerfar? -Ja.
Groso!
Hvad? Du er klam. Hvorfor er han så uforskammet?
-Nej. -Hvorfor?
Groso betyder "flot" på spansk.
-Nå, flot er "groso?" -Ja, nemlig.
Caipirinha!
-Tager du skridtet og køber den? -Kan man se mit skridt?
-Lægger han an på mig? -Nej.
Hvad er det, han vil?
Han spørger, om det er din frakke.
Jeg kommer rato.
Jeg vil ikke være her. Der er rotter.
"Rato" betyder "snart".
Okay.
-Du kan se, hvor fejlen ligger. -Ja.
CAROL NY BESKED
Apropos en fejl, dig og den pige fra hotellet…
Hun er i øvrigt en flot kvinde.
Dig og Carol havde noget sammen, ikke?
Carol?
Hun er min ven.
Hun hjælper mig med nogle ting.
Hjælper dig med ting. Jaså.
Okay.
Undskyld mig.
Du vil elske den her.
-Okay. -Undskyld mig.
Se, den kan ikke…
-Jeg er en tarado. Jeg henter en ny. -Betyder det ikke pervers? Ring 112.
Han stirrede på mit skridt, og han er pervers!
Han mente, han begik en fejl.
Undskyld mig.
Jeg har en sæk mere.
-Ellers tak. -En lille sæk?
-Nej. -Mod kulden.
Miguel, for guds skyld.
Bariloche Symfoniorkester har optrådt lige her.
Jeg har været protektor for orkestret i rigtig mange år.
Fantastisk.
Hvor kommer din kærlighed til musik fra?
Min mor. Hun var violinist. Hun er grunden til, jeg startede.
Du må være stolt af at føre hendes arv videre.
Ja.
Og det er fint, at din far betalte for dine kurser i Europa.
Min far betalte faktisk ikke.
Jeg fik et legat.
Han kan støtte dig nu. Han er forretningsmand.
Og hans gastronomiske eventyr klarer sig ret godt, gør de ikke?
Det er faktisk bare en bar.
Men vi havde alt, vi skulle bruge.
Lad os tage det første foto af Soares-Martín-familien i Bariloche.
Otávio! Vi venter på dig.
Jeg er på vej.
I vil ikke tro det, men her i Patagonien er øllen varm.
-Virkelig? -Jeg fik en idé. Vent.
Jeg har boet i Saquarema. Jeg er gadesmart.
Iskold! Se her. Som en sæls numse.
Vi er ved Cerro Catedral.
Det største skisportssted i Sydamerika.
Her er også 32 skilifter
og over 70 pister.
Han er hotelejer, men elsker at undervise i historie.
Hvem vil op ad det smukkeste bjerg i Argentina?
-Kom så. Jeg glæder mig. -Hvad pokker?
-Skat, kom her. -Kom så.
Der var sne ved hotellet. Kom vi for at se mere sne her?
-Kom nu. -Jeg kommer straks.
Se, professoren forsøger at lære min datter ting.
Han vil stjæle hende fra mig.
Stop med det brok. Du har en fan, din svigersøn.
Jeg holder øje med ham. Der er noget i gære. Jeg regner det ud.
Venner, den her pist er middelsvær.
Ideel til ski eller snowboard.
Jeg kører ned og møder jer senere.
Hvem vil med?
Mig. Jeg gør det, men på et snowboard.
-Hvor sejt, Otávio. -Virkelig?
-Kan du snowboarde? -Nej, han kan ej.
-Far, det skal du ikke. -Kom nu.
Snowboard er nærmest det samme som at surfe.
-Lad din far more sig. -Præcis. Tak, svigersøn.
Nu skal I høre noget.
Jeg siger bare det her. Saquarema, 1993. Jeg var nummer et i Saquarema. Jeg…
Hvad er værst? Det der, eller at det var i 1993?
-Det er 30 år siden. -Jeg er i en tunnel.
Nu skal I bare høre.
Jeg surfer på is, vand, på snowboard. Det er det samme. Hvad er sne?
Bare frossent vand. Ikke sandt, Norma?
Hør godt efter!
Godt. Brasiliansk svigerfar og argentinsk svigerfar.
Vi kører ned ad pisten sammen. Vi møder jer dernede.
Så lad os tage afsted.
-Skal vi? -Hvad med noget kaffe?
Ja! Sig det ikke til Otávio, men denne svigermor fryser.
Vent. Hvor er Felipinho?
Han er vist okay.
Lad os gå.
Vi skal se, hvor godt denne svigerfar surfer.
Er Pelé bange, fordi han ved, at Maradona vil tage sejren?
Eller har den argentinske svigerfar allerede vundet,
og Mariana og Miguel bliver gift og skal bo i Bariloche?
De skal aldrig bo i Bariloche!
For dælen da!
-Hvad så, Otávio? -Det her dumme argentinske tøj!
Det er vist ikke tøjet.
-Var det ikke ligesom at surfe? -Det minder om det.
Morer du dig, svigerfar?
Hvordan standser jeg?
Undskyld mig!
Hej!
-Er du okay? -Alt er fint.
Du er snowboardingens Pelé.
Otário.
Nu skal du se, hvem der er otário!
Hvordan standser jeg?
-Ja. -Jeg er bange.
Min lejlighed på stranden i Rio.
Hver morgen vågner jeg, ser på solen og havet, og så træner jeg.
Den her familiekomsammen er sjov, ikke?
Ja. Det ville være sjovere, hvis min far havde det mindre sjovt.
At vores familier er samlet her…
Nu indser jeg, hvor meget jeg savner Argentina.
Jeg er glad på dine vegne. Men du ændrer vel ikke mening og flytter hertil?
Nej. Det var bare en tanke.
Kom så.
Det er jeg glad for. For vi blev enige om at bo i Europa,
hvor der er flere jobmuligheder.
Ja, skat. En aftale er en aftale.
-Ja. -Kom så.
Men hvis du ændrer mening, skal du sige det nu.
For hvis du gør, tager jeg den første flyver væk herfra.
-Mari, kom nu. -Jeg venter på taxaen.
-Vent, nøddehoved. -Nå, bliver du bedre?
Saquarema i 1993, makker!
Nu ser vi sandheden.
Hvad pokker?!
Hjælp!
-Kom så. -Afsted.
Jeg har det fint.
Ikke en skramme. Men fiks pisten, den er ujævn.
Ligesom mit ægteskab. En lovende start, der ender viklet rundt om et træ.
-Er du okay? -Jeg vil ikke sige, jeg er okay.
Det er delvist din skyld. Tro ikke på alt, min far siger.
Tak. Mange tak.
Selvom det er frossent vand,
lærte vi i dag, at der er stor forskel på sne og havet.
Nu skal du høre.
Den store forskel er, at der ikke er træer i havet.
Derfor ramte jeg det.
Det har været en strålende dag
med sammenhold, rivalisering og venskab
mellem Brasilien og Argentina.
Lad os slutte den af på den måde, vi er bedst til. Ved at drikke vin.
-Enig. -Fedt.
Jeg drikker ikke i dag.
De forstod ikke vitsen, men de griner.
Vinen er meget speciel.
Druerne er plukket et hemmeligt sted i Mendonza
fra en vingård, der kun producerer 100 flasker om året.
Interessant.
Rigtig cool.
Lad mig få noget mere.
Nu er der kun 99 flasker tilbage.
Det er okay. Det er okay.
Det er okay.
-Det er okay. -Det er okay.
-Prøv den anden. -Skænk lidt til mig.
Hold ikke igen.
Fortsæt bare, kom nu. I Brasilien hælder vi op til toppen.
Den første tår er som at drikke acai. Sådan her…
Det er tydeligvis en imponerende argentinsk Malbec,
kendt for sin stærke og robuste smag.
Som en perfekt silkehandske.
Undskyld, Héctor, jeg vil ikke være uhøflig.
Det er fint, at du er stolt, og du har sikkert været i terapi.
Derfor er han meget selvsikker.
Men noget virkelig robust er brasiliansk cachaça.
Den sparker dig i hovedet og flår dine tænder ud.
-Pas på. -Hvad?
Jeg er professionel og spilder ikke.
Dens karakterstik er også
den dybe røde farve, nærmest violet,
blandet med toner af azurblå.
Lad mig se. Min er ikke blå.
Er din blå?
I Brasilien kan vi opsummere, hvad du lige sagde, med kun én farve.
Det kaldes vin.
Farvevin. Det er det.
Men denne vins hovedkarakteristik…
-Der er uendeligt mange karakteristikker. -…er dens duft.
-Hvad? -Chili.
Jeg må ikke spise chili.
Brændte mandler!
Er der mandler i din? Det er der ikke i min.
Han gurgler, skat.
Jeg skal… Okay.
Hvor ubehageligt. Han spyttede.
Den indeholder også noter af kirsebær.
-Det giver ingen mening. -Vilde brombær.
Brombær og kirsebær. Det kan man ikke smage.
For mig smager det af…
-Druer. -Kirsebær.
-Skål. -Skål.
-Hej.
Se, hvem det er! Den snigløbende mandetyv!
-Hvabehar? -Det er slang for "smuk"!
Tak.
Det er smukt at se jer alle være sammen.
-Hygger I jer? -Indtil for et øjeblik siden.
Héctor, jeg smutter.
-Har I brug for andet? -Nej.
Få noget vin sammen med os.
-God idé. Sid ned. -Jeg sætter mig.
-Tak. -Det var så lidt.
Carol, kan du gætte, hvilken vin det er?
Lad mig se.
Carrera, Malbec, 2011.
Fantastisk.
-Utroligt. -Bravo.
Tak.
Jeg blev interesseret i vin, da jeg var sammen med Miguel.
Vi rejste meget sammen med Norma og Héctor.
-Da vi datede. -Det forstod jeg.
Ja. Det var min debut som sommelier.
Imponerende.
Nu skal du høre, Carol. Vidste du, at jeg også er sommelier?
-Er du sommelier? -En cachaça-sommelier.
Ud fra duften ved jeg, hvilke tømmermænd personen får.
Jeg er også en sommelier af andre ting.
Af skumle situationer.
Nå, okay. Jeg må komme afsted.
-Tak. -Farvel.
Gracias.
-Tak. -Tag dig sammen, knægt.
Drøm bare videre.
Svigerfar, er du ekspert i andet?
Bordfodbold? Eller som vi kalder det, metegol?
Boldspil?
Er det dig, Héctor?
Nej, det er min oldefar.
-Den første Martín. -En forbryder.
Det er åbenbart meget værd,
fordi maleren var kubist i Picassos inderkreds.
-Wow! -Wow!
Jeg vil ikke sælge det for noget beløb.
-Ingen køber det. -Vi har kun det her.
Ja, der var ingen kameraer dengang.
-Hvor er Miguel? -Sikkert på badeværelset.
Jeg henter ham.
For at spille bordfodbold. Vi har brug for spillere.
-Jeg henter ham. -Otávio.
Kan du lide det?
-Ja, virkelig meget. -Miguel, dog.
-Du bliver pelado. -Nu?
-Kan du hjælpe mig? -Ja da.
Hvad fanden?
Jeg ledte efter dig. Sikke et tilfælde.
-Jeg er okay. -Jeg ville have, at vi skulle spille…
Bordfodbold?
-Bordfodbold, ja. -Bordfodbold.
-Metegol. Det der. -Klart.
-Så kom med. -Lad os spille.
Argentina mod Brasilien starter nu!
Héctor!
Maradona tager bolden. Maradona har den.
Han afleverer til Caniggia.
-Mål! -Mål!
Løft ikke målmanden. Gå fra side til side.
Ligesom til VM i 1990 i Italien!
-Brasilien… -Nej, kom så.
Læg bolden ned.
-Ikke nu. Kom så. -Lad os score.
Kaká har bolden.
Han afleverer til Adriano Imperador.
48 minutter inde i anden halvleg. Og Imperador skyder!
-Mål! -Mål!
Brasilien!
-Brasilien! -Imperador!
48 minutter inde i anden halvleg, og Brasilien vinder Copa América 2004!
Hvad med Copa América i 2021 i Maracanã?
Det nævner du ikke.
Hvor mange VM-titler har Argentina?
-Vist kun tre. -Brasilien har… Hey!
Sidste spil?
Okay, lad os spille.
-Lad os spille. -Lad os spille.
Lad os spille. Du taler meget, men spiller ikke så meget.
Lad os spille.
Kom så.
Kast den.
Kom nu. Prøv det!
Prøv det!
Spil bolden.
Se, mål!
-Mål! -Mål!
Brasilien!
-Femdobbelt mester! -Femdobbelt mester!
Sover du? Skat.
Så du Miguel sammen med den pige,
Carol?
De grinede og alt muligt.
De plejede at være et par.
Jeg kan se, hvordan de argentinere spiller.
-Hvordan de spiller. -Otávio.
Du er jaloux, er du ikke?
Du så hende næsten ikke i tre år, og måske vil hun aldrig se dig igen.
Jeg tror helt ærligt, at Miguel ikke er den rette for hende.
Findes den rette fyr i universet?
I universet må der være en, der er sød nok til min datter,
som fortjener det bedste i livet. Det er bedre, hvis han ikke er argentiner.
Hold op. Lad os sove.
-Går du i seng? -Ja.
-Jeg var i humør til… -Vi skal tidligt op.
Der er den smukke udflugt og festmiddagen.
-Historielektioner. -Du må love mig noget.
Ødelæg ikke dagen i morgen.
Lad os nyde denne familietur.
Det lover jeg. Ved du, hvad vi helt sikkert ser på udflugten?
-Hvad? -Sne.
Se, skat.
Jeg indrømmer, at jeg tog fejl. Her er smukt.
-Gåturen herop var det hele værd. -Nu skal du høre.
Jeg sagde, jeg tog fejl. "Det hele værd" er at overdrive.
UDLEJNING AF KÆLKE
Miguel, gør ikke noget vildt. Den her tur har været noget rod.
Skat, det kan ikke gå galt.
Det er kælke.
Skøn argentinsk optimisme. I tror altid, at det går.
I er optimisterne. Jeres år begynder først efter karnevallet.
-Det er den eneste måde at leve på. -Min søn har ret.
At køre på kælk er fantastisk.
-Jeg sagde det jo. -Og totalt sikkert.
Ja, der er slet ingen fare for en sofakartoffel som dig.
Det er ligesom et bræt.
Jeg begyndte altså ikke denne gang.
Jeg skal vise nøddehovedet, hvem der er kartoflen.
Du står altså foran en atlet.
Jeg nævner bare tal. 1979, på Dendégade.
Mig, Skævbenede Tom, Marcinha. Jeg sad på min rullevogn.
Jeg var ustoppelig.
-Jeg har regnet dig ud. -Kør, skat!
Det er hurtigere end en rullevogn.
Taber du igen?
Min fejl, Otário.
-Jeg mister tålmodigheden. -Og din datter.
Ikke min datter.
Nu skal den argentiner bare se.
Du provokerer mig.
-Tag den! -Av!
Hold så op, I to.
Provoker mig ikke.
Hvad sker der?
Hold så op!
-Otário! -Nøddehoved!
-Selvfølgelig er det en argentiner. -Selvfølgelig er det en brasilianer.
-Det er din skyld. -Min?
Min?
Ja, din!
Jeg ved, at turen ville være meget nemmere uden dem,
men måske faldt de ned et farligt sted.
Ja. Måske støder de på et vildt dyr.
Det er dyrene, der bør være bange for dem.
Sikke en joke! Nu skal du høre.
På grund af dig er vi fanget i en dum, sjov hjemmevideo.
Det er… Det er din skyld.
Ja, du er jaloux, fordi din datter bedre kan lide mig!
-Nu gik du over stregen. -Nej.
Du gik over stregen. Sikke en klovn.
Hvad? Kast med det.
Hold så op!
Vi må arbejde sammen for at komme væk herfra.
-Du er en klovn. -Vi har ikke tid til egoer.
Ego! Vil du tale om ego?
-Ved du, hvad ego er? -Hvad?
Ego er den lille argentiner inde i os alle.
Ved du hvorfor, når en brasilianer dør,
at de skal begraves bag virkelig mange kistelåg?
Nej.
Fordi inderst inde er de rare mennesker.
Den var god.
Den kendte jeg ikke.
Du er så sjov.
Det er da ret indlysende.
Det er klart, jeg er brasilianer.
-De er sjovere end argentinere. -Jeg har tænkt over noget.
Vi er mere ens, end vi tror.
-Ja. -Otário.
Bliver du ved med at kalde mig det?
Hvad var det?
En puma.
-Jøsses. Løb. -Jøsses.
Héctor, der er et ømtåleligt emne, jeg vil tale med dig om.
Fordi vi skal dø, siger jeg det bare. Du ved, Miguel har en affære med Carol?
Den aften, da vi drak vin, så jeg dem have en mærkelig samtale.
Min datter er for ung til at blive såret.
Jeg ved, at Miguel og Carol var meget forelskede engang.
Så du er enig i, at hvis der foregår noget,
må vi handle.
Tja, det burde vi ikke, men…
Jeg ved ikke, om jeg godkender ægteskabet.
Faktisk… Det gør jeg heller ikke.
Vi må overleve for at redde vores børn.
-Vi må smadre pumaen. -Ja.
-Smadre! -Smadre!
Rolig. Slap af.
Der er en dræberpuma her. Den spiser mænd. Så farlig!
Bare rolig, det var ikke en puma. Det var katten her. Félix.
Kat?
-Nej! -Nej!
Så hørte vi pumaen.
Et frygteligt brøl.
Og ikke en fuldblodspuma. Den var en blanding af puma, jaguar,
leopard…
Men uhyret ville ikke slås.
Den ville forsvare…
Det her er smukt.
Giv mig et øjeblik.
-Den ville forsvare sine unger. -Sine unger.
Det er…
Der blev jeg ramt. Tårerne…
Den ville forsvare sine unger, som en far gør.
En far, der elsker… Men kan begå fejl.
-Men som altid… -Altid…
-…gør det for ungernes skyld. -Ungernes skyld.
Ja.
-Vi overlevede. -Ja.
Det er skønt, at svigerfædrene blev venner efter det eventyr,
men lad os fokusere på hovedpersonerne, Mari og Miguel.
-Vores historie er fed… -Lad os gøre os klar.
For i aften tegner til at blive noget helt særligt.
Da jeg intet havde, drømte jeg
Da jeg kun følte fravær, ventede jeg
Da jeg frøs, rystede jeg
Da jeg var modig, ringede jeg
Da et brev kom, åbnede jeg det
Da jeg lyttede til Prince, dansede jeg
Da øjet glimtede, forstod jeg det
Da jeg fik vinger, fløj jeg afsted
Da du ringede, kom jeg
Da jeg indså det, var jeg allerede her
Da jeg fandt dig, mistede jeg mig selv
Da jeg så dig, blev jeg forelsket
Amarazáia zoê
Záia, záia
A hin hingá
Jeg er så glad for, at vores fædre endelig er venner.
Tænk engang, men det virkede.
-Jeg sagde jo, det ville blive godt. -Ja.
Du må bare acceptere din far, som han er.
Han er en fantastisk far,
men han er bare lidt skør.
-Men jeg kunne ikke være gladere. -Heller ikke mig.
FAR JOBMULIGHED TIL MUSIKERE…
Skat?
Jeg har lige hørt, at Bariloche Symfoniorkester
holder prøver for nye musikere.
Det har vi talt om. Vi tager tilbage til Europa.
-Ja, men… -Nej, ikke noget "men."
Lad os fokusere på fremtiden og nutiden. Og på at fejre det her med vores familier.
Lad os nyde, vores fædre er venner, og at de støtter os nu.
-Okay? -Okay.
Kom.
Joana?
Jeg ved, vi skal til en fest, men måske er det et skråplan.
Hvad snakker du om?
Héctor synes også, det er sært, hvor tætte Miguel og Carol er.
Han er også mistænksom. Nu er vi to mistænksomme svigerfædre.
Jeg vidste, at I to sammen ville skabe endnu mere ballade.
-To anmassende fædre, der konspirerer. -Nej. Jeg kæmper for min datters lykke.
Skat.
Felipinho var det bedste, der er sket for mig, men jeg var meget ung.
Hans far skred, og min støttede mig aldrig.
Som forælder lærer man, at vi er som hyrder, der leder får.
Du mistede mig med den metafor.
-Otávio. -Jeg laver sjov.
Seriøst.
Og du må lære at acceptere, at alt er fint.
Det er lige det.
Det tror jeg ikke, det er.
Otávio, seriøst. Hør her.
Jeg forbyder dig at ødelægge festen.
Jeg forbyder dig at sige noget, der er ubehageligt for Mari,
før middagen slutter. Er du med?
Og uanset om du har ret eller ej, så er det hendes valg.
Forstået.
-Det lover jeg. -Godt.
Det er godt.
-Skat? -Ja?
Jeg går. Jeg kommer snart tilbage.
Okay.
-Far? -Hej, skat.
-Hvad nu? -Tja…
-Altså… -Far?
Seriøst, hvad er der?
Jeg skal tale med dig om noget.
Hvad?
Du…
Du er smuk ligesom din mor.
Nej, far. Hun var smukkere.
-Pjat. Du… -Hun var smukkere.
-Du er smuk, skat. -Tak.
Hør her.
-Jeg elsker dig, far. -Og jeg elsker dig meget højt.
-Må jeg gå? -Naturligvis. Bare gå.
-Men… -Vi ses.
Ses.
Her fortalte min far mig, at hotellet ville blive mit.
Jeg ville gøre det samme med dig. Og her sagde du, du ville være artist.
Det var en smuk dag.
Jeg frygtede, du ikke ville acceptere det.
Men det gjorde jeg.
Jeg har tænkt lidt.
Jeg forstår kærlighed. Selvfølgelig gør jeg det.
Men det er ikke nemt, især ikke for så ungt et par.
Og at bo i Europa, så langt væk.
Uden nogen støtte som artister.
Jeg har overvejet noget.
Vores familielejlighed ligger her i Bariloche. Den er din.
Jeg er protektor for Bariloche Symfoniorkester.
Jeg er venner med orkesterlederen.
Og jeg kan måske skaffe en plads til Mariana.
Hvad tænker du?
-Det kan fungere. -Naturligvis.
I kunne fortsætte jeres liv som artister.
En lejlighed uden nogen udgifter, ingen husleje at betale.
På den måde kan du stadig være artist…
…men være tættere på os.
Tak.
Carol?
-Har du ikke spist, Otávio? -Er der knogler, bruger du hænderne.
Lad ham være. Han var artig i dag. Han fortjener det.
Svigerfar!
Jeg forstår endelig, hvorfor folk elsker argentinsk mad.
-Nemlig. -Hvad hedder det her?
Lam fra Patagonien.
Fra Patagonien. Tak, knægt.
Det her lam er Pata-godt-gonien. Fantastisk.
Jeg er glad for, du synes om det.
Det kan jeg.
Svigerfar!
Vi blev venner.
"En cachaça-sommelier."
Hvad synes du om vinen?
Jeg har lært af dig.
Lad os gøre det. Først svinger vi.
Nu dufter vi.
Vilde brombær.
-Bravo! -Bravo!
CAROL JEG ER HER
Den brasilianske svigerfar er en argentinsk sommelier.
Jeg har noget, jeg skal. Jeg kommer straks tilbage.
-Et øjeblik. -Okay.
Så lækkert.
Tanninen i den her vin er så effektiv,
at den allerede er igennem systemet, så jeg må haste på toilettet.
-Jeg skynder mig. -Hvor skal du hen?
-Det sagde jeg lige. -Vi havde en aftale.
Undskyld mig, situationen er akut.
-Jeg kan ikke. -Bare fortsæt, Joana.
Langsomt. Okay.
Undskyld mig!
Hallo! Jeg vil sige noget. Jeg ved, at det her er en fejring,
men jeg har noget meget alvorligt at fortælle jer.
Du klarede dig lige så godt. Er du sikker?
Jeg ved, at jeg allerede har ydmyget mig selv.
Du tænkte altid, at jeg var verdens værste far.
Nu viser jeg, at jeg er den bedste.
Faktisk, efter du hører det her, virker jeg måske endnu værre.
Men så er jeg den bedste. Fordi som jeg mistænkte,
er det langt værre. Og det var sandt. Men du skal vide det.
Jeg er ikke helt med.
Miguel har en affære med Carol!
Hvad?
Det er bare en paranoid episode fra en jaloux far.
Jeg bemærkede noget til vinmiddagen.
Jeg bemærkede noget.
-Men i dag bekræftede jeg det. -Hvad bekræftede du?
Miguel var sammen med Carol på toilettet.
Ja, lige netop!
Skal vi skåle?
-Kom du derfra? -Hvad skete der?
-Hvad… -Min far sagde, du var sammen med Carol?
Det var jeg.
Det er sandt.
Skat, det gør ondt at sige, men de… De gik virkelig til den på det toilet.
-Nej. -Det var vildt.
Toiletbåsene rystede. Vent…
-Undskyld, familie. -Mystikken breder sig.
Hvad gik vi glip af?
Du var på toilettet med Carol?
Det var ikke Miguel?
-Miguel? -Miguel?
Nej?
-Miguel og mig? -Ja.
Hvorfor siger du det, Otávio? Nej!
Det er helt forbi. Der er intet mellem os.
-Intet. -Heldige mig.
Men under vinmiddagen forleden så jeg dig sammen med Carol.
Du sagde:
-"Du bliver pelado." -Far, det er spansk for "skaldet."
Jeg føler, at spansk er portugisisk, der er gået galt.
Alt der rod skyldtes…
Jeg planlagde det med Carol, så det var en overraskelse.
Hvilket, Miguel?
-Er det en stradivarius? -Ja.
Jeg vil ikke engang røre den.
Det er for meget.
Er det ikke, far?
-Undskyld, skat. -Det skulle være en skøn aften.
-Men det er det da. -Du forvandlede den til kaos, far.
Det var latterligt gjort.
Rolig, Mari.
Sket er sket. Det er ikke din fars skyld.
Miguel, han gjorde, hvad han altid gør. Eller han gjorde det, han aldrig gør.
Igen kunne han ikke holde et løfte.
Hvorfor prøver jeg med dig, far?
Selvfølgelig var det tomme løfter.
Mari, lad os glemme det.
-Var overraskelsen ikke god? -Det er for meget information.
Jeg havde en overraskelse mere.
Vi skaffer dig en plads i Bariloche Symfoniorkester.
Hvad?
Min far tilbød os en lejlighed, så vi kunne bo her uden at betale leje.
Det er begyndelsen på vores liv, skat. Det gør en kæmpe forskel.
Jeg fatter ikke, at du gør det her.
Hvad mener du, Mari? Det er et sted at bo og et job.
Det er mere, end vi ville have i Europa.
Godt, du har tænkt på alt.
Eller din far lavede planen for dig, men tænkte du på mine ønsker?
Du har altid sagt, det var det, du ville.
Det prøver jeg at give dig.
At beslutte det uden at tale med mig er ikke at opfylde mine ønsker.
Jeg har altid drømt om musik.
Min far gjorde alt for, at jeg stoppede, men det lykkedes ham ikke.
Jeg mødte dig i Europa og ville giftes, og han støttede ikke mit valg igen.
Jeg har altid sagt god for dig.
Nej, Héctor. Du og min far er ens.
To egoistiske mænd, der holder fast i deres børn.
I Rio eller Bariloche. I er ikke forskellige.
Men det værste er, at du lod din far diktere vores fremtid med penge.
Vi dikterer vores fremtid, skat.
Virkelig? Er du sikker?
Seriøst, Miguel? For du talte ikke med mig, før du besluttede det.
Det var en overraskelse.
Gid vi havde besluttet det sammen.
-Jeg tror, jeg er færdig. -Mari.
Mari. Skat.
Miguel.
Du respekterede ikke din kommende kone eller hendes ønsker.
Ja, du har ret, mor.
Vi havde planlagt alt sammen.
Men far gav mig tanken om et komfortabelt liv
for at holde mig tæt på.
Men hun skal nok komme sig over det.
Hun ved, hvem jeg rigtigt er.
Så vær den mand rigtigt.
Du er stadig her? Gå efter hende.
-Afsted, min søn. -Kom nu!
Er du glad, Otávio?
Jeg kunne sige det samme, Héctor.
-Jeg kæmpede for vores søn. -Ikke på den rette måde.
Og jeg kæmpede for min datters lykke.
Svigerfar, vi må gøre noget.
Lad os sætte efter dem.
-Undskyld. -Nej, jeg undskylder.
-Nej, skat. -Skat.
Kom så.
Kom nu, Otávio.
-Kom, Felipe. -Kom.
For guds skyld.
Ind i bilen, alle sammen!
-De kører til hotellet! -Kom så, venner.
Kom så.
Kom nu, kør!
Gud, min datter skal…
Hr. Om et øjeblik, sig mig noget.
-Har du set min datter? -Ja.
Frk. Mariana var her, men gik prisa.
-Hvem er "Prisa"? -Det er "hurtigt" på spansk.
-Nu det igen? -Ja.
Skat, tænker du det samme som mig?
-Vi må afsted. -Hvor skal vi hen?
Til lufthavnen. Prisa!
-Afsted. -Kom, hurtigt!
AFGANGE
Jeg vidste, du tog herhen.
Du er den, jeg kender bedst.
Jeg ved også, at jeg fortjener at se dig stige om bord
og forlade mig her for altid.
Men du er også den, der kender mig bedst.
Og du ved også, at den fyr, der forrådte det, vi havde planlagt,
-ikke var den Miguel, du elsker. -Jeg ved ikke længere, hvem du er.
Jeg gik i panik, Mari.
Og jeg opførte mig som den person jeg var, før jeg mødte dig.
Men jeg vil være den Miguel, du faldt for.
Ham, du ville giftes med.
Se.
Tror du, jeg vil tilgive dig, fordi jeg får en violin?
Nej. Jeg ved godt, at du ikke kan købes.
Men vær sød at åbne kassen.
Hvad er det, Miguel?
Violinen var en gave, jeg ville give dig.
Men nu forstår jeg, at den vigtige del er kassen.
Den tomme kasse.
Et sted, vi kan få plads til alt det, vi har brug for.
Den kan holde på det liv, vi skal dele, side om side.
"Side om side."
Det er den værste undskyldning, jeg nogensinde har hørt.
Desuden er kassen for lille. Kan vores liv virkelig være i den?
Nej, selvfølgelig ikke.
Det er umuligt at finde en kasse,
der er stor nok til at rumme alt det, vi skal opleve sammen.
-Kan du tilgive mig? -Ja.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig. Højt, boludo.
-Boludo? -Ja.
Hold bare ind her.
Kom så, Felipinho. Hold dem tilbage.
Skab noget postyr. Stop ikke.
Stop ikke. Kom så.
De må være her et sted.
Sidste udkald til flyafgang 2012 til Rio de Janeiro.
Se. Her!
Kom.
-Hurtigt! -Det er her.
Kom nu!
Beklager, men det er ikke tilfældet…
-Hej! Héctor… -Hvordan går det? Hvordan…
-I kommer ikke med. -Måske kender du mig. Héctor Martin.
Héctor! Alt vel?
Hør efter!
Kære passagerer!
Der er en bombetrussel!
Tag jer i agt! Løb!
Nej, de må ikke løbe. De skal blive.
Bliv, hvor I er.
Bliv, hvor I er. Rør jer ikke.
-Er det min far? -Det tror jeg.
Ud med jer!
Tak!
Kære passagerer, jeg vil bare sige, at alt er under kontrol.
Mari!
Før du siger noget, vil jeg lige fortælle dig noget.
Da vi var på vej til Bariloche,
husker jeg, at du bad mig om bare at være din far.
Og jeg dummede mig, skat.
Jeg var verdens værste far.
Jeg var egoistisk, jaloux, omklamrende.
Og endnu engang holdt jeg ikke mine løfter.
Men jeg ved, hvorfor jeg blev sådan, efter din mor døde.
Ved du hvorfor, skat?
Jeg ville have det på min måde, ikke på din. Jeg var bange.
Jeg er en kujon.
Jeg var bange for at miste dig, og det gjorde, at jeg mistede dig.
Selvfølgelig.
Men den kvinde, du er blevet, har lært mig noget.
Hvad det vil sige at elske og at respektere andres meninger.
Undskyld, skat.
Det må du virkelig undskylde. Undskyld.
Det er okay.
Jeg elsker dig så højt.
Min søn, tilgiv mig.
Jeg tænkte kun på mig selv og lyttede ikke til dig.
Det vil jeg aldrig gøre igen, det lover jeg.
Vær glade sammen.
Og Otávio og jeg har været de værste svigerfædre i hele Mercosur.
Det er sandt.
Undskyld, at jeg mistænkte dig, Miguel.
Og undskyld for at score så meget i bordfodbold.
Brasilien!
Venner, hør her!
Nu hvor turtelduerne er sammen igen,
og dinosaur-svigerfædrene har lært, at de skal støtte deres børn,
fik Joana og jeg en idé.
Skal vi ikke finde et sted, hvor Miguel og Mari kan blive gift?
Et sted, som argentinere…
-Elsker! -Elsker!
BÚZIOS ET ÅR SENERE
-Nej? -Lad os starte musikken. Ellers…
Nu.
Seks, syv, otte, nu.
-Hvor er hun smuk. -Smuk.
Carol, tager du Felipe som din ægtemand?
-Ja. -Felipe?
Selvfølgelig.
Smukt!
Far?
Hej, skat. Hej, Miguel.
Hørte du det? Miguel skal spille i Berlins Symfoniorkester.
Et af de verdens vigtigste orkestre.
Tillykke. Det må være en ære. Det er ligesom at spille VM.
Som det brasilianske hold.
-Far. Den her er til dig. -Hvad er det, skat?
En billet til Venedig.
Jeg spiller Vivaldis "De fire årstider." Hvor han blev født og skrev den.
Det er vigtigt, du kommer.
Det plejede din mor at spille.
Præcis.
Selvfølgelig kommer jeg, skat.
Der er de.
Hej.
Eftersom begge familier er her, har vi en overraskelse til jer.
Jeg ved det! I skal endelig giftes?
I holder fest?
Nej, mor. Ikke det.
Jeg ved det. Mellem koncerterne besøger I os i Brasilien.
Nej, far. Det er ikke det.
-Ferier holdes altid i Argentina. -Nej, ikke det.
Det er en endnu større udfordring, både for svigerfædre og svigermødre.
I skal være bedsteforældre!
Du godeste.
Bravo!
-Miguel. -Otávio!
Du bliver en god far.
-En god far. -Tak.
-Hvor skal du føde? -Hvor skal du føde?
I Brasilien.
-Her? Ikke her. -Nej! Argentina! Aldrig i livet!
Klimaet her er fantastisk.
Sol, strand, jod. Det er godt for børn.
For meget sol er dårligt for barnet.
Nej, det er dårligt for dig.
Hvis du bliver solbrændt, ligner du en reje.
Mit barnebarn skal være surfer. Ligesom sin morfar.
Vi bliver født med solcreme på.
Tekster af: Niels M. R. Jensen