Året er 1773. Der er uro i de oprindelige 13 kolonier.
Patrick Henry holder en lidenskabelig tale i Virginia.
"Ingen skat uden repræsentation."
I protest mod det britiske monarki -
- smider en gruppe kolonister forklædt som indianere -
- 342 kister te i Bostons havn.
Det er gået over i historien som The Boston Tea Party.
De puritanere går mig altså virkelig på nerverne.
Jeg gik med min kone i hånden forleden. Så er der en, der råber:
"Det er der ingen, der gider se på."
- Han har jo lidt ret. - Det har han nok.
- Mayflower-folket, ikke? - Hvad sker der her?
De protesterer mod Teloven. At smide teen i vandet er som et teselskab.
Et teselskab. Det lyder da sjovt.
- Lad os gøre det! - Er det Michael Finney?
- Det er det. - Sikke en fest!
Nå? Jeg var sammen med ham forleden. Han nævnte ikke noget om et teselskab.
Alle talte om det forleden hos Zachariah.
- Var du hos Zachariah? - Ja ...
Hvorfor blev jeg ikke inviteret? Og nu går jeg glip af teselskabet.
Hvad skal jeg sige?
- Vidste du det her? - På en måde.
Hold lige den her.
- Hej! - Kom så, drenge.
Finney! Hej, Finney!
Hvad sker der her?
Hej, Larry. Der sker ikke noget.
Hvordan har Bostons yndlingstøndemager det?
Før du siger noget, Larry: Det er en spontan og symbolsk protest.
- Holder I teselskab? - Det er ikke et selskab.
Det ligner det ellers.
Skatten på te er alt for høj.
Vi vil sende en besked til briterne. Det var helt spontant, Larry.
I talte om det hos Zachariah i går aftes.
Jeg ved ikke, hvor du har det fra, men det begyndte som en idé der.
Da vi mødtes, sagde du ikke noget om et teselskab eller noget.
Skal jeg fortælle dig alt? Jeg var hos skomageren i morges.
Det lyder lusket.
Finney, kom så. Holder vi selskab eller ej?
Det er ikke et selskab.
Nå, Samuel Cooper er her?
Larry, jeg troede, du var bortrejst.
Er det Joseph Warren? Jeg solgte dig en tønde i går. Du nævnte ikke noget.
Det var ikke relevant.
- Inviterer du dem og ikke mig? - Du kommer med næste gang.
Der bliver jo ikke nogen næste gang.
- Jeg vidste ikke, du var enig. - Hvorfor siger du det?
Du går rundt i en frakke af samme farve som de britiske soldater.
Det var en gave fra min kone. Det er en smuk frakke. Det er fløjl.
Det ser ikke godt ud, når vi kæmper mod rødfrakkerne.
Jeg er ingen rødfrakke. Jeg har bare en rød frakke.
Er det slut med rødt nu? Er rødt forbudt?
- At ligne vores undertrykkere er nok ... - Er rødt forbudt?
Måske er en rød frakke ikke lige det rette nu.
- Jeg kunne have bidraget. - Jeg vidste ikke, du kunne lide te.
Det kan jeg heller ikke. Desto større grund til at have mig med.
Teelskere, der smider te ud, er ikke overbevisende.
Jeg ville gøre mit yderste. Jeg hader te.
Det husker jeg til næste gang.
I er også klædt ud. Det er det mest skuffende.
Udklædningen?
Så meget desto større grund til at invitere mig.
Jeg elsker at klæde mig ud og være forklædt.
Man kan opføre sig som en nar uden konsekvenser.
- Ja. Jeg har set dig være sådan. - Mens jeg var klædt ud, ja.
Jeg forstår ikke, hvorfor jeg ikke er med. Det er jo ikke min røde jakke.
Jeg inviterede dig ikke, fordi du er kedelig til en fest.
Det kan du ikke mene.
Du trænger altid nogen op i et hjørne med noget vås.
- Jeg er festens midtpunkt! - Forleden ævlede du løs om sko.
Vi har en sko til hver fod -
- men du vil have venstresko og højresko.
- Hvad taler du overhovedet om? - Har du aldrig set på en fod?
Du ævler også altid løs om indianerkvinder.
Er jeg tiltrukket af iroquois-kvinder? Ja. Er det måske en forbrydelse?
Har jeg snavet med en iroquois? Ja, jeg har, og det var vidunderligt.
Tillykke med det.
- Hvis du selv havde prøvet det ... - Det har jeg, Larry.
- Det tror jeg ikke på. - Min kæreste er iroquois.
- Hun bor i Canada. Du kender hende ikke. - Det passer ikke.
Jeg står i alt fald ikke og stirrer på dem på handelsstationerne, som du gør.
Gå nu hjem, og sælg dine tønder. Eller er det derfor, du vil være med?
- Nej! - Der er ingen kvinder på båden.
- Det troede jeg heller ikke. - Du er bare ikke inviteret, Larry.
- Lad mig nu komme om bord. - Det er kun for slænget.
- Hvorfor må jeg ikke være med? - Du har ikke noget at gøre her.
Jeg gav dig en gratis tønde sidste år, din pikslikker!
Teselskabet er slut. Larry har ødelagt det hele.
- Jamen, der er stadig te tilbage. - Larry ødelagde stemningen.
- Det passer ikke. - Tak, Larry.
Klædt ud som indianere med jeres dumme fjer. I ligner idioter.
I ligner i hvert fald ikke indianere. Jeg er så skuffet over jer alle sammen.
Vi ses på kroen senere.
Farvel, Thompson. Fald død om, Slaughter!
- Der var hul i tønden. - Det er fandeme løgn!
- Du ligner søreme en inder, Gilliam! - Mange tak, Larry.
Jeg skal til skomageren i morgen. Vil du med?
Idioter! Jeg går op og smider noget over bord.
- Slå dig løs, Larry. - Okay, jeg gør det nu!
Nu skal I se, hvordan det skal gøres. Jeg er ligeglad med jeres slæng.
Jeg laver mit eget slæng! Vi klæder os ikke ud som indianere.
I bliver så misundelige. Se bare her.
Se på mig!
- Hallo! Hvad laver De? - Jamen det er ikke min te.
Nej, det er nemlig Hans Majestæts te!
Nej! Det er Finneys te. Han holdt teselskab heroppe.
Jeg kender ikke den mand, men han har råbt op om, hvor meget han hader te.
Nej! I har fat i den forkerte. Han lyver! Det er Finneys teselskab.
Det er ham, I bør anholde. Jeg har en rød frakke ligesom jer!
Så længe der var slaveri i USA, forsøgte slaver at flygte til frihed.
Mange af dem brugte den underjordiske jernbane.
Det var et netværk af mennesker, ruter og steder, der tilbød ly og hjælp -
- til bortrømte slaver fra Sydstaterne.
Rejsen nordpå mod friheden var skræmmende og ofte livsfarlig -
- men ingen tænker på de trængsler, værterne gennemlevede.
Det er hårdt nok at bo med sin egen familie, og når der så kommer fremmede ...
- Kom ind. - Jeg klarede det.
- Ingen fulgte efter mig. - Velkommen til mit hjem.
Jeg håber, du føler dig tryg her.
- Jeg hedder Jonesey. - Jeg hedder Lawrence.
Jeg er næsten fri. Jeg er på flugt, men det føles godt at tage nordpå.
- I morgen kan du krydse grænsen. - Det bliver dejligt.
- Hvordan gik turen? - Jeg har haft hunde og heste efter mig.
Jeg lå i en sump i et helt kvarter. Jeg trak vejret gennem et strå.
- Jeg kunne høre hundene gø. - Hold da op. Din stakkel.
Jeg kunne ikke bede dem holde kæft, selv om det klart var et hold nu kæft-øjeblik.
- Jeg blev engang jagtet af en gedebuk. - Hold da op.
Han var bare ude efter mig. Jeg måtte hoppe over et hegn.
Nu er det jo ikke det samme som at ligger under vandet, mens hundene gør -
- og man prøver at beslutte, om man skal sige hold kæft eller ej.
Min oplevelse var selvfølgelig ikke så slem, men behageligt var det ikke.
En gedebuk er et tamdyr. Ville den have båret dig tilbage og smidt dig i lænker?
Ville den have sagt: "Tilbage til arbejdet!"
- Jeg er med. - Du var sgu da ikke med.
- Jeg mener bare, jeg er med. - Jamen du var jo ikke med!
- Jeg sagde bare, jeg var med. - Det er løgn.
- Det skal du ikke stå og påstå. - Okay, okay. Glem, hvad jeg sagde.
Jeg glæder mig sgu til at komme op og få lidt på den dumme.
Jeg har boet deroppe. Jeg fik sgu ikke meget på den dumme.
Nej, det er klart. Nogle er skabt til den slags.
Nå, lad os se, hvad du kan tilbyde. Lad os se tilflugtsstedet.
- Nå, hvad har vi her? - Det er stuen. Den er dejligt behagelig.
Jeg kan lige så godt være ærlig. Jeg synes, her lugter muggent.
- Hvad? - Det skal folk altså vide i forvejen.
Det er noget vådt og skimmelagtigt over det.
Jonesey, der har været mange her, og ingen har klaget over det.
- Jamen hvide er våde fra naturens hånd. - Det mener du ikke?
Selvfølgelig. Der er noget fugtigt over jer.
Jonesey, nu var det jo dig, der lå i sumpvand i et kvarter.
Det er ikke huset, Jonesey. Det er dig!
Det er tre dage siden. Jeg er tør, og jeg lugter ikke muggen.
Du er måske tør nu, men vådheden er blevet hos dig.
Du accepterer ikke din vådhed.
- Det kunne jeg sige om dig. - Jeg har ingen vådhed at acceptere.
Godt. Det er din mening.
Jeg var fugtig før. Da jeg kom herind, blev jeg genfugtet. Jeg kunne mærke det.
Jeg kan også mærke ånder herinde.
- Er der nogen, der er død på sofaen? - Nej.
Jeg kan mærke døden.
Nogen var meget syg på sofaen, men hun døde ovenpå.
Blev de mugne undervejs til det hinsides?
Nej, de blev ikke mugne.
Jeg skal give dig et godt råd. Når nogen dør på en sofa, så vend hynderne om.
Jeg er med.
Nu siger du det igen. Jeg troede, vi var enige om, at du ikke var med?
Jeg sagde bare, at du sagde noget fornuftigt, og at jeg var med.
Det passer jo ikke!
Ved du hvad, Jonesey? Lad os starte på en frisk.
Okay, vi siger, vi begge er lidt mugne.
Lad os bare sige, at eftersom du lå i en sump i et kvarter ...
Og eftersom nogen døde på sofaen ...
- De døde altså ovenpå. - De var døden nær, og så gik de ovenpå.
Da arbejdet var færdigt, døde de ovenpå -
- men de var næsten døde.
Hvis du ikke føler, du har det godt her, og der er onde ånder, så gå!
Jeg har prøvet værre.
Det sidste sted, jeg var, havde en høj stol med en lille stol foran.
Man kunne sidde sådan her og sætte fødderne på den.
- Du mener en ottoman. - Jeg har en ven, der hedder Ottoman.
Jeg anede intet om, hvorfor slaveejeren havde givet ham navnet Ottoman.
Så svinet var fikseret på møbler.
- Han opkaldte slaverne efter møbler. - Ja.
Smeden, et stort brød, kaldte ham Dragkiste.
Jeg sagde også til mig selv: "Ethan Allen er en skør hvid mand."
Gad vide, hvad det handlede om?
- Nå, hvad med morgenmad? - Ja, hvad med den?
- Kan du ikke sige lidt om den? - Jamen jeg har morgenmad.
- Er det damen, der døde? - Ja.
Hvil i fred. Fik du noget på den dumme der?
Hun ville ikke have mig, men jeg var dum nok til at tage mig af hende.
Hun burde have værdsat din omsorg -
- og ladet dig sutte på et bryst en gang imellem.
"Her er en gave. Tak, fordi du passer mig."
- Ja, mere kræves der ikke. - Nemlig.
Vent, har du pandekager?
Nej. Kun majsmel.
- Det er sikkert vådt. En våd skål grød. - Ja.
Nu er jeg lidt af en kender, og folk er ikke så vilde med stedet her.
Folk kommer og kan lugte død.
Her føles vådt. Du får virkelig dårlige anmeldelser.
Det er så uretfærdigt!
Jeg bar kvinden op ad trappen og fik hold i ryggen.
Jeg kunne ikke hugge brænde, så derfor var der ikke noget varmt vand.
Jeg giver altså ikke mere end to.
Okay, så laver jeg nogle pandekager.
To æg, noget mel i den skide skål, med et lille stykke kanel.
Man så skal piske med løst håndled.
Hvis du ved så meget om at lave pandekager, så lav dem selv!
Hov, hov, hov! Jeg er ikke din slave.
Hov, hov, hov! Det har jeg aldrig sagt.
- Hov, det gjorde du altså. - Hov, hov!
- Det er min tur til at sige hov! - Nej, det er min tur.
- Jeg sagde det først! - Skal jeg lave pandekager? Det er et hov!
Siger du, jeg tror, du er slave? Det er et hov!
Jeg gider ikke gøre en skid!
Hvad har det med slaveri at gøre? Det er bare at gøre nogen en tjeneste.
Slaveriet var en lang række af tjenester.
- Sådan har jeg ikke tænkt på det. - Så nu er du med?
Nej, for du siger mig bare imod.
Du kan ikke lide, når man siger, man er med.
Jo, man skal bare ikke påstå, man var med mig.
- Jeg går i seng. - Ja, få dig en god nats søvn.
Jonesey? Drej til højre på afsatsen, ikke til venstre. Det er det døde værelse.
Okay.
Madrassen er for blød!
- Det er fandeme bare ærgerligt! - Hov!
- Næ, nej. Hov! - Nej, jeg siger hov.
- Jeg siger hov! - Nej, det gør jeg! Hov!
- Nej, det gør jeg. Hov! - Hov!
EN MÅNED SENERE...
Se, hvor dejligt.
Kombinationen af mysli, ricotta og pandekager. Jonesey-pandekager.
Åh gud ... Hvad fanden?
Sug lidt af det op.
Hvad sker der her? Det er midt om natten, og du vækkede mig med lugten af bacon.
Bacon er en af de mest genkendelige lugte i verden.
- Man kan lugte bacon over hundelort. - Det er en underjordisk jernbane.
Hvad gør jernbaner? De bevæger sig. Du skal tilbage på toget.
Kom så af sted!
Det er et godt koncept. Jeg har tænkt meget over det.
Jeg har besluttet at blive og hjælpe andre slaver med at komme nordpå.
For en måned siden kunne du ikke vente med at få noget på den dumme deroppe.
Hvad skete der med det? De venter på dig.
Alle tænker: "Hvor er Jonesey? Vi er klar til at give ham noget på den dumme."
Min far sagde altid, at kvinder venter. De skal nok være der, når du når frem.
Jonesey, jeg ved, hvor følsom du er med ordet tjeneste -
- men er det for meget at bede dig om at hjælpe lidt til?
Skal jeg slave for dig?
Nej, jeg vil bare have din hjælp.
- Seriøst? - Seriøst?
Jeg beder dig tage sko af. Er det slaveagtigt?
- Ja, det er noget slavelort. - Jeg beder dig hente stearinlys.
Det er slaveri.
- Også hvis lysene er til dig? - Hvis du er involveret, er det slaveri.
- Nej, det er en tjeneste. - Vil du have flere tjenester?
Du må ikke bede en sort om tjenester de næste 400 år.
- Mener du det? - Ja.
Ved du hvad? Det dufter rigtig godt.
Ja, så sæt dig ned, og hold op med at brokke dig.
Ræk mig pandekagerne, eller er det også slaveri?
Nej, du skal nok få dem. De Jonesey-pandekager er gode.
- Vi gør store fremskridt her. - Det gør vi, Lawrence.
- Lukker du op? - Slave.
- Godaften. - Jeg ventede ikke nogen.
Hold da op. Hej, hr. Hvide Mand.
- Du må være en af de gode. - Ja ...
- Dragkiste og Ottoman! - Jonesey!
Kom her!
- Jeg vidste, du var her. - De kan ikke fange mig!
Det er ham, jeg fortalte dig om. Dragkiste og Ottoman lige her!
- Ja, dem med Ethan Allen. - Ja! Hvor skal I hen?
Vi tænkte at overnatte og så gå de 30 lange kilometer til Joplin i morgen.
I må gerne overnatte. Selvfølgelig.
- Tak. - Glem det. Bliv, så længe I vil.
- Tag en lang ferie. - Seriøst?
- Ja. Det siger Jonesey. - Tak, Jonesey.
Ottoman, smæk fødderne op.
- Det skal du ikke sige to gange. - Gå ind og spis og hvil jer.
Lawrence har flere morgenkåber. Jeg skal nok sørge for jer.
For fanden, her er godt nok fugtigt.
- Jeg sagde det jo. - Hej, Dragkiste.
Jeg har en stor kampesten foran laden.
Kan du hjælpe mig med at flytte den i morgen?
- Skal jeg slave for dig? - Nej, nej, klart.
Den 17. december 1903 i Kitty Hawk i North Carolina -
- lykkedes opfinderne Wilbur og Orville Wright -
- med den første kontrollerede flyvning af et motordrevet fly, Wright Flyer.
Turen varede 12 sekunder og var på cirka 36 meter.
Man skal jo starte et sted.
Dermed indledte Wright-brødrene flyvningens æra -
- men der var en tredje bror, som historiebøgerne har forsømt.
Med god grund.
Sørg for at få hele flyet med. Og så et fjollet et.
Sådan.
Og så et til, hvor vi ser seriøse ud.
- Halløj! Orville! Wilbur! - Pis! Skynd dig væk!
- Lad os få den i gang. - Hvad sker der? Hvad laver I?
- Vi var bare ... - Vi ventede på dig.
Det ser ikke sådan ud.
Vi skal teste alt udstyret og sikre os, at det hele virker.
Så manglede vi bare dig.
Seriøst? I var vist klar til at lette, drenge.
Nej, der er ikke nok vind.
Vi ville ikke lette uden dig. Vi er jo brødrene Wright.
- Kom op. - Du kan sidde lige her.
- I midten? - Ja. Lige i midten, makker.
Hvad? Det er forfærdeligt. Det er jo slet ikke behageligt.
Du kan læne dig lidt tilbage.
Jeg vil altså ikke sidde i midten.
- Jamen jeg skal styre den her. - Og jeg styrer motoren.
- Jeg får klaustrofobi her. - Der er ikke flere pladser.
Hvorfor findes der et midtersæde, når det er så meget værre end de andre?
- I ødelægger en stor opfindelse. - Den skal ned under sædet.
Ja, for en sikkerheds skyld.
Hvad mener I? Jeg sidder på en ferskenkasse.
- Al håndbagage skal under sædet. - Hvorfor kan jeg ikke have den på skødet?
Det er meget farligt.
Vi har designet flyet, så tasker kan være der.
- Ja, ja. - Ikke på skødet.
- Er I så glade? - Ja. Er du klar til at flyve?
Ja, jeg føler mig noget så tryg. Gudskelov er håndbagagen under sædet.
Nu har du hænderne fri, hvis noget går galt. Så kan du gribe fat.
Du kan gøre sådan her eller sådan her.
Så har du mulighed for at tage fra.
- Okay, jeg er med. Jeg er med. - Godt, så er vi klar til at lette.
- Godt ... Er du klar? - Jeg er lige nødt til at sige det her.
Jeg er altså ikke dum. Jeg tror, I ville flyve uden mig.
Wilbur, jeg reddede faktisk dit liv.
Du skylder mig i det mindste at vente på mig.
Hvornår reddede du mit liv?
Du var ved at drukne, og jeg gav dig en åre.
- Jeg havde nok klaret det, men tak. - Nej, du havde ikke.
- Du græd og skreg. - Vel gjorde jeg ej. Det var søvand.
Jeg glemmer aldrig det skrig. Det var så pinligt.
Man husker tit det, man selv finder på.
Jeg er glad for, at vi alle er her og klar til at lette. Det bliver en god tur.
- Har I snacks med? - Har du ikke spist?
- Giv ham en snack. - Det manglede da bare på et fly.
- Alt for at lukke munden på ham. - Har du ikke andet end cirkusmad?
Vi må af sted, før det bliver mere underligt.
Klar, de herrer? På med brillerne.
Klar til afgang? Kontakt!
- Kontakt. - Kontakt!
Nu sker der det. Det virker perfekt.
Uha, det er nok slemt.
Ja. Den gør det der igen.
Lad mig lige slukke.
- Hvor er Colby? - Der kommer han.
- Det er vist plejlstangen igen. - Det kan godt tage lidt tid.
Colby er på sagen. Han har skruenøglen. Nej, vi må vente her.
Vi må vente om bord. Vi kan ikke stige ud.
Hvorfor dog ikke det?
Vi må vente her, indtil de ordner det mekaniske problem.
Sikkerheden kommer i første række.
Vi står på landjorden. Hvordan kan det være farligt?
Skal jeg vente om bord, uanset hvor længe det tager?
- Hvad hvis det er fem timer? - Så venter vi fem timer.
Skal jeg sidde i midten med elendige snacks og lave ingenting?
I fem timer? Er I vanvittige?
Det er flyoplevelsen.
Det er en dårlig oplevelse! Det er den dummeste regel, jeg har hørt.
Det er for din egen sikkerhed. Bare sæt dig til rette.
Ved I hvad? Jeg trækker mit navn fra opfindelsen.
Orville og Wilbur, I får den. Jeg vil ikke have noget med maskinen at gøre.
- Det vil du fortryde. - Det tror jeg nu ikke.
Jeg har for resten en høne at plukke med dig.
Hvad er der nu?
Jeg skulle væk i en uge, husker du nok. Jeg bad dig vande mine planter.
- Jeg kommer hjem ... - Til glade potteplanter.
... og jeg opdager, at du har haft sex i mit hus.
Hvordan kan du vide det?
Fordi der var sexbeviser fra de afrikanske violer. Sådan.
Det er sandt, men jeg kan ikke have sex derhjemme. Min kone er der jo.
- Nogen skal jo have sex i dit hus. - Ja, ikke?
- Wilbur, rend mig et vist sted. - Slap nu af.
Du gav mig den dårligste plads. Sådan var det også til dit bryllup.
Jeg sad ved køkkenet, så tjenerne stødte ind i mig hele tiden.
Jeg satte dig ved singlebordet.
Du ville gerne møde nogen, og jeg satte dig ved siden af den smukkeste dame.
- Hun havde kun ét øje! - Sådan er livet.
Hun havde ikke engang klap for. Det var som at sidde ved siden af en kyklop.
Jeg sad på hendes blinde side, og hun væltede sin tomatsuppe ned over mig.
- Hvorfor er det hendes skyld? - Hun kan da godt gå med klap for.
- Man skal vise hensyn til andre. - Du kunne bare have inviteret hende ud.
- Hun taler om dig hele tiden. - Gør hun?
Så bed hende om at tage klap for øjet.
Du kunne jo være flink og lave en til hende. Det ville signalere støtte.
- Det lyder fornærmende. - At give nogen en gave?
Hun ved godt, at klapper findes. Hun vælger bare ikke at bruge dem.
Det var en formel begivenhed. Den passede ikke til kjolen.
Lav en med glimmer. Måske tager hun den på.
- Noget pænt. - Fordi hun er ikke grim.
- Netop. - Jeg sender det anonymt.
Så har hun den måske på næste gang.
Der bør stå: "Skønhed afhænger af øjet, der ser."
- Godt sagt. Ikke dårligt. - Det er faktisk ret godt.
Lad os komme af sted.
- Colby, hvordan går det? - Tommelfingeren er oppe!
På med brillerne. Drej den, Colby. Kontakt!
Held og lykke!
- Så er det nu! - Det bliver fantastisk.
Hold den stille!
Den flyver!
Nej. Jeg har ombestemt mig. Jeg vil ikke med!
- Jeg har det dårligt. Jeg skal kaste op. - Brug den her.
- Se den smukke udsigt! - Jeg dør! Nej! Jeg vil ikke med!
I 1950'erne under den kolde krig mellem Rusland og USA
var frygten for kommunisme overalt.
Frygten for de røde nåede usete højder, da den republikanske senator Joe McCarthy -
- igangsatte en række meget omtalte undersøgelser -
- af påstået kommunistisk infiltration på alle regeringsniveauer.
Ingen turde rage uklar med McCarthy af frygt for at blive stemplet som kommunist.
Selv den amerikanske hær blev efterforsket -
- og det affødte særskilte høringer.
Joseph Welch var hærens advokat -
- og hans konfrontation med McCarthy, hvor han spurgte -
- "Ejer De ingen anstændighed?" kom som et længe ventet vendepunkt -
- i dette beklagelige kapitel i vores historie.
Men ifølge McCarthy var han ikke den eneste uden anstændighed.
På grund af hr. Welchs anmodning synes jeg, vi skal fortælle ham -
- at han har en ung mand ved navn Fisher i sit advokatfirma ...
... som i mange år har været med i en organisation -
- der er kommunistpartiets juridiske bolværk.
Lad os nu ikke genere ham yderligere.
Ejer De ingen anstændighed?
Har De slet ingen anstændighed?
Har jeg ingen anstændighed? Hvad med Dem selv, hr. Welch?
Jeg ser Dem drikke et glas vand uden at bruge bordskåner.
De efterlader pletter på et smukt bord.
Hvem har ingen anstændighed?
Jeg fik at vide, at bordet er behandlet med fin epoxy.
Det er også et meget gammelt bord.
Hr. Welch, De er lige så ligeglad med bordet, som De er med vores demokrati.
Ellers ville De have en bordskåner med som den, jeg havde med hjemmefra.
Rejste De hertil i dag med Deres egen bordskåner?
Ja, det er korrekt, for jeg respekterer træ.
Problemet er, at De afsatte en plet.
Ved De, hvem der også gør det? Det gør kommunister.
- Hold nu op. - Kommunister er ligeglade med borde.
Ved De, hvem der også mangler anstændighed? Senator Symington.
De kom hjem til mig for et par uger siden og tørrede ikke fødderne af på måtten.
- Er det måske anstændigt? - Hvordan ved De det?
De sad på Deres kontor i den anden ende af huset.
Jeg har samme fornemmelse for aftørring af fødder -
- som for infiltration af kommunister i udenrigsministeriet.
Ved De, hvem der heller ikke tørrer fødderne af? Kommunister!
Jeg har aldrig set en kommunist tørre fødderne af.
Man finder ikke dørmåtter i USSR. Karl Marx slæbte mudder ind.
Engels skrev om det. Min husholderske er fra Rumænien.
Hun sagde det selv. Der er ingen måtter i vasalstaterne.
- Flygtede hun på grund af det? - Det kan man vel godt forstå.
Apropos uhøflighed, så kunne senator Byrd ikke komme til min grillfest -
- fordi det var hans datters fødselsdag. Det viser sig, at hans datter er 28 år.
Må en far ikke tilbringe en særlig dag med sin datter?
Ikke når hun er så gammel. Hvad skulle de dog foretage sig? Gå i zoo?
Få ansigtsmaling på? Rider på ponyer? Købe is?
Det vidner om manglende anstændighed.
Jeg kan også fortælle, at flere udflugter til senatets toilet bekræfter -
- at senator Dirksen ikke bruger sæbe, når han vasker hænder.
Jeg ved, hvem der heller ikke bruger sæbe.
- Hvis jeg skulle gætte ... - Kommunister.
Min rumænske husholderske, Lenka, har fortalt mig alt om kommunisterne.
De går nøgne rundt derhjemme.
De har ingen skam eller beskedenhed.
Nogle gange går hun rundt i huset uden tøj på.
Så må jeg minde hende om, at hun er i USA, og her går vi med tøj på.
Skal jeg fortsætte? Finansudvalget spiste frokost på Old Ebbitt i sidste uge -
- og senator Potter bestilte til hele bordet -
- som om han var formanden.
Ringer det ord en klokke? Jeg kan fortælle om en anden formand.
Han hedder Nikita Khrusjtjov -
- og er formand for det sovjetiske kommunistparti.
De andre kunne ikke bestemme sig. Jeg var nødt til at skære igennem.
Jeg fik ikke det, jeg kunne lide. Han bestilte fisk.
En ulækker, ildelugtende helleflynder.
Det var dagens specialitet. Det blev varmt anbefalet.
Ja, af en tjener, som havde en meget rød trøje på.
- Er det nu farver, der afgør det? - Det er det.
Hvad så med julemanden?
Jeg bryder mig ikke om, at julemanden går fra hus til hus -
- indsamler oplysninger og bruger dem mod anstændige amerikanere.
Det er jo vanvid.
Det lader til, at alt, De ikke kan lide, kan sammenlignes med kommunismens ondskab.
Jeg kan ikke lide, når min nabo lader sin hund tisse på min græsplæne -
- men jeg tror ikke, hunden er kommunist.
Det er ikke for sjov. Vi laver meget vigtigt arbejde.
Desuden så jeg senator Potter personligt tage en håndfuld pastiller -
- fra en skål ved kassen på restauranten.
Der er et æressystem, senator.
Pastillerne var ikke kun til mig. Jeg deler dem med personalet.
At stikke sin store, beskidte pote i en håndfuld pastiller -
- er ikke noget, restauranten opfordrer til.
Senator Potter, blev de pakket ind individuelt?
Nej, men jeg vaskede hænder. I modsætning til Dirksen.
Spurgte De kassedamen, om De måtte tage en håndfuld pastiller?
- Det er underforstået. - Nej. Der er en pastil per person.
En pastil per person. En pastil per person.
- Det er der ingen, der gider at synge. - Nej.
Senator Potter, jeg behøver ikke fortælle Dem, at hvis De var i Moskva -
- ville De sidde i fængsel for at overskride pastilrationen.
De hugger hænder eller tæer af. De hugger endda ben af.
Til sidst er man en kort stump, der bliver vist frem i cirkus. Jeg siger ikke mere.
Er der andre, der har problemer med at følge med?
Nej!
Jeg præsenterer senator Kilgore og kongresmedlem Sullivan for hinanden.
Før jeg ved af det, skal de til baseballkamp sammen uden mig.
- Det er ikke anstændigt. - Og hvad så?
De kender ikke hinanden godt nok til at gå ud uden at inkludere mig.
Jeg er katalysatoren. Jeg er limen.
De udelukkede mig med vilje, men ingen lugter svindel som agterskytten Joe.
Måske ville de tale om noget, der ikke kom Dem ved?
Ja, som at omstyrte USA's regering.
Hold nu op.
Ironisk nok gjorde de det ved en baseballkamp -
- den mest amerikanske af alle aktiviteter, hvor man frit kan råbe op.
"Hej, batter, du stinker! Du er ringe! Gå ad helvede til! Fald død om!"
Prøv at sige det i Moskva og se, hvad der sker.
Og De siger, hr. Welch, at jeg ingen anstændighed har.
- De ved vel, hvor han vil hen. - Slet ikke.
Jeg har tilfældigvis masser af humor.
Skal jeg fortælle Dem, hvem der også mangler anstændighed?
Når en fed fyr spiser noget halvsundt, kan han ikke holde kæft om det.
Jeg fik salat til frokost. I hører ikke mig prale af det.
- Idiotisk. - Jeg blev klippet i sidste uge.
Ingen sagde noget. Det er da kun rimeligt at kommentere, når andre bliver klippet.
Og senator Goldwater, at trykke på elevatorknappen flere gange -
- får det ikke til at gå hurtigere.
Og til alle de gifte mænd derude -
- som konstant praler af at have sex med jeres koner, hvad så?
I taler om det, som om det er en stor bedrift. Og hvad så? Det er ynkeligt.
Jeg har sex med min kone hele tiden, i mange forskellige positioner -
- hvoraf nogle er ret nedværdigende.
Hun gør lige, hvad jeg vil. Hun er også klædt ud -
- men jeg går ikke rundt og praler af det.
Senator, høringerne bliver sendt direkte i tv. Deres kone ser sikkert med.
Du godeste.
Nej, nej. Jeg laver sjov!
Skat ... Jeanie! Du ved, hvad jeg synes om dig.
Jeg mente det ikke. Det var bare for sjov.
Jeg er ligeglad med kommunisme. Skat, vær ikke vred på mig.
Det var ikke med vilje. Jeg lod mig bare rive med. Du ved, hvordan jeg er.
Jeannie, det er jeg ked af! Undskyld!
Oversat af: Neel Rocco