Om natten den 17. juni 1972 -
- brød indbrudstyve ind i Det Demokratiske Partis hovedkvarter -
- i kontorkomplekset Watergate i Washington, D.C.
Det blev kendt som Watergateskandalen -
- og førte til, at Nixon trådte af som præsident.
Journalisterne Bob Woodward og Carl Bernstein fik affæren frem i lyset -
- med deres ihærdige efterforskning.
Men de kunne ikke have gjort det uden en kilde, de kaldte "Deep Throat" -
- der anonymt lækkede information til dem i en p-kælder i Washington.
Det blev foreviget i filmen "Alle præsidentens mænd". En fed film.
Det viser sig, at Deep Throat havde meget mere at sige -
- end Woodward og Bernstein lod os forstå.
- Hvor langt er I? - Vi sidder fast og kommer ikke videre.
- Og De troede, jeg ville hjælpe? - Jeg vil aldrig citere Dem.
Ikke engang som anonym kilde.
Det er kun til baggrund. De kan stole på mig.
Fortsæt.
Kan De fortælle mig, hvad De ved om Watergate?
- Jeg har hørt et par ting. - Jeg er lutter øren.
Kender De Ferguson Investments? De ligger på 5. sal. De er ved at gå konkurs.
Far og søn skændes om firmaet. Det er ved at blive grimt.
Hvad har det med indbruddet at gøre?
Jeg troede, De talte om Watergate-bygningen.
Nej, jeg er ligeglad med bygningen. Jeg taler om Watergate-skandalen.
Nixons genvalgskampagne og aflytningen af DNC i Watergate-komplekset.
Javel, ja.
Jeg hører, G. Gordon Liddy er involveret. Fortæl mig om ham.
Jeg ved, hans datter skal have bøjlen af i næste uge -
- og jeg hører, de køber en ny cykel til hende.
Hun har gået med bøjle. Nu får hun en cykel.
Og hvad så?
Nu hører jeg, hun ikke vil have en cykel, men en pony.
Ret dyr.
- Ja, de er dyre. - Jeg tror ikke, det sker.
Prøver De at sige, at han er nem at manipulere?
Nej, jeg siger, han ikke vil købe en pony til hende.
Hvad har det med Watergate at gøre? Jeg er ligeglad med Liddys datter.
Giv mig noget, jeg kan bruge.
Jeg har hørt, at Haldeman-familien ikke klarer sig godt.
Hvordan det?
De ved, at hans kone Joanne har dårlig ryg, ikke?
Hun går til massage.
Lad os bare sige, at hun har det meget bedre, hvis De forstår.
- Massøren knepper hende. - Og hvad så?
Manden er 162 cm høj. Han er en lille orm.
Og hvad så?
Joanne er 10 cm højere end ham. Det er værre end en stor aldersforskel.
Hvis manden er ældre, så pyt. Men hvis kvinden er ældre ...
Det har intet med Watergate at gøre. Det er fuldstændig ligegyldigt.
De sagde, De havde oplysninger.
Dem har De lige fået. Synes De ikke, de er interessante?
Jeg skal bruge noget, der kan fortæller, hvad der skete i Watergate -
- og hvad forbindelsen er til Nixon.
Lad mig fortælle Dem en ting til om G. Gordon Liddy.
Godt.
Det Hvide Hus vil ikke have, at nogen ved, hvad G'et står for.
- Hvad står det for? - Gordon.
Vil Det Hvide Hus ikke have, at folk ved, at han hedder Gordon Gordon Liddy?
Nej, det lyder forkert. Måske er det Gus.
Spørger De mig?
- George, Gary ... - Gætter De bare?
Gerry med et G ...
Det her er spild af tid. Jeg smutter.
- Vent. Hør, Woodward. - Hvad?
- De skylder mig for parkeringen. - Nej, jeg gør ej.
- Jeg gav Dem mange oplysninger. - Ubrugelige oplysninger.
Her er et par ting, De bør vide.
Jeg lytter.
Der er en fyr, der kalder sig "Plænelægen".
- Men han er ikke læge. - Nej, han er gartner.
Folk tror, han er en rigtig læge, men det er han ikke.
Troede De, han var læge? Er det det, De er vred over?
Han opkræver 400 dollar for et besøg.
- Hvor stor er Deres græsplæne da? - Det kan jeg ikke oplyse.
Hvorfor bad De mig komme? Jeg troede, De havde oplysninger.
- Sæt dog brikkerne sammen. - Ved De, hvordan de passer?
- Følg pengene. - Hvilke penge? Jeg er ikke med.
Hvor er Bernstein? Han virker lidt skarpere end Dem.
Det her er noget pis. Giv mig noget, der har med Det Hvide Hus at gøre.
- Okay, men det er helt uofficielt. - Selvfølgelig.
Der går rygter om, at Pat Nixon blev taget i butikstyveri i Bendels stormagasin.
De fandt en sko i hendes taske. En sko. Tænk lige over det.
Det gør jeg. Tabte hun en sko?
Hun tog en sko.
Hvorfor dog det? Hun kan ikke gå med kun én sko.
- Præcis. Er De klar til det næste? - Det tror jeg ikke.
Gerald Ford var ud at rasle med sine børnebørn.
Da han ikke blev genkendt, bad han dem give slikket tilbage.
- Hans børnebørn taler ikke til ham. - Hvad snakker De om?
Jeg er ligeglad med slik eller ballade, ponyer, bøjler og affærer!
Jeg er ligeglad med det hele. De spilder min tid. Har De noget, jeg kan bruge?
Charles Colson havde klipklapper på til et møde i Det Hvide Hus.
Nixon var ligeglad, men Haldeman lavede en stor ballade.
Okay, vi er færdige her.
Jeg skal også videre. Jeg er ved at tørre tøj på et vaskeri -
- og jeg er bange for, at nogen har taget mit tøj ud.
Held og lykke med det. Tak for alt.
Har De nogle mønter, hvis jeg er nødt til at tørre det færdigt?
De virker ikke rask. Kan De selv komme hjem?
- Jeg er med bussen. - De bad om parkeringspenge.
- Prøvede De at afpresse mig? - Det må De selv finde ud af.
Hul i det. Ring ikke til mig igen. Jeg er færdig.
- Få Bernstein til at ringe. - De ringer ikke til Bernstein.
Lad mig være. Fandens, altså!
Underlig fyr.
Den 15. juli 1903 tog Henry Ford sin første ordre på Model A -
- en bil lavet af hans Ford Motor Company i Detroit, Michigan.
Ved årets udgang havde fabrikken lavet 1.000 biler -
- og bilrevolutionen var begyndt.
Ford var ikke kun opfinder og industrimagnat.
Han var også indædt antisemit.
Han ejede publikationen The Dearborn Independent -
- og brugte den til at udgive artikler som "Den Internationale Jøde".
Sikke en fyr.
Snart ville der være biler på alle veje i Amerika.
Ford var på toppen af verden -
- men som man siger i hver en shtetl:
Skæbnen har det med at sparke dig i røven.
Ja?
Hr. Ford, så er de her fra Detroits bystyre.
- Send dem ind, unge Clifton. - Godt.
Mine ærede herrer, tillad hr. Ford at køre Dem en tur.
Mine herrer, den... Hold da op.
- Politichef Mahoney. Hr. Hudson. - Davs, Henry.
Hvem er De?
Jeg er rabbiner Shmuel Ben-Yanklovitz. Jeg er nyvalgt medlem af byrådet.
Tillykke.
Sikke en fornøjelse at være en del af sådan en historisk begivenhed.
Det kilder. Hvad kalder De det her?
Vi kalder det en automobil.
- Automobil? Javel. - Spektakulært.
- Det er Model A. - Må vi se?
- Ja, ja. Men De må ikke røre. - Virkelig storslået.
Hr. Ford. Det er virkelig en fantastisk bedrift.
- Smukt. - Den kan gå fra nul til syv på et minut.
Den udnytter kraften fra op til to heste.
- Sikke en storslået bedrift, hr. Ford. - Mange tak.
Hjemme i Krakow kendte jeg en Hymie Fordberg.
Er det familie? Gik De fra Fordberg til Ford?
- Forkortede De? - Jeg forkortede ikke mit navn.
- Det tror jeg nu. - Der er ikke noget Fordberg. Nej!
Nå ... lad os da komme af sted.
- Absolut. - Ja. Ja.
Desværre er der kun plads til to passagerer og mig selv, så ...
Jamen jeg kan se fire sæder.
- Ja, men der er en vægtgrænse her. - En vægtgrænse?
Interessant. Hvad kan man så gøre?
Ja, hvad kan man gøre?
Så nogen bliver holdt udenfor, ser det ud til.
Ja. Så nogen bliver nødt til ...
Men hvordan beslutter vi hvem?
Det skal jeg sige Dem.
Vi gør det på den fair, ærlige, amerikanske måde.
Jeg tænker på et tal mellem nul og ti.
De, der er tættest på, kommer ud at køre. Den, der ikke er, går.
- Det virker rimeligt. - Ja da. Meget fair.
Hr. Hudson, hvad med, at De begynder?
- Fem. - Fremragende. Politichef?
Jeg har tre børn. Tre er mit lykketal.
Fremragende. Og De ... rabbiner?
Jeg er blevet slået for at være jøde syv gange, så jeg siger syv.
Beklager, tallet var fire.
Hvis De var blevet slået fire gange, ville De sidde i bilen i stedet for at måtte gå.
- Det var synd. - Hvordan kunne jeg overse det?
- Tak, fordi De kom. - Det var så lidt. Det var en skam.
Politichef Mahoney!
Beklager, vi har en nødsituation. Tak for Deres tid.
- Nej, nej, nej. Kom tilbage. - Beklager.
Nu er vi vist kun to tilbage, hr. Ford. Hr. Ford ...
Godt, så hop ind.
Hvad er det?
- Se her! - Tag det nu roligt.
Goddag! Shalom!
Tal ikke med dem.
- Det er virkelig noget særligt! - Tak, tak.
Det er noget særligt. Jeg har aldrig mødt så klog en ikke-jøde.
- Hvordan blev De så klog? - Gode gener.
- Hvad har vi her? - Det er handskerummet.
De har et lille rum til handsker og pastiller. Måske også et hagekors?
Et hagekors er et oldgammelt indisk symbol på styrke og intet andet.
Jeg tror, De har hagekors.
- Jeg har ikke noget hagekors. - Han har et hagekors!
Hymie!
- Shmuel! - Moishe, Feivel. Stands bilen.
- Nej, jeg vil ikke. - Kom.
- Bliv væk! - Kom. Kom.
- Hjælp hr. Ford. - Han er kørt galt.
Henry Ford er såret.
Hr. Ford?
Vi troede, vi havde mistet Dem.
- Hvad skete der? - Deres nye vogn ramte et træ.
De blev kastet ind i et vindue og fik mange flænger.
De mistede meget blod, og vi var bange for at miste Dem.
Heldigvis var der en donor i nærheden med præcis Deres blodtype.
- Hans blod løber i Deres årer lige nu. - Hvem er denne helgen?
Det var en mitzvah.
Nej!
Min blodbror!
Nej! Hvordan kunne det ske? Og hvorfor trækker det sådan?
- Det er a bisl køligt. - Ja, det er a bisl køligt.
Og jeg har brug for mad. Jeg skal spise. Ellers går jeg plotz.
- Vi går plotz. - Ja, vi gør!
Kan vi få noget ristet brød?
Jeg vil have en bagel med schmirr.
- Måske noget schmaltzsild. - Ja, men ikke for salt.
Hvorfor taler jeg sådan her?
I 1857 blev James Buchanan landets 15. præsident.
Han er stadig den eneste præsident, der aldrig blev gift.
Han overtog embedet midt i den voksende krise -
- mellem Nordstater og Sydstater.
Problemet var selvfølgelig slaveriet.
Buchanan nægtede at tage stilling i debatten.
Historikere mener, at hans passivitet -
- var en af de vigtige faktorer, der førte til Borgerkrigen.
Men han var ikke ubeslutsom.
Han var bare blevet, skal vi sige, distraheret.
Selv om unionen var i fare, tænkte han på helt andre måder at forenes på.
Der er de.
Det må jeg nok sige. Meget fornemt.
Godt gået, Appleton. Det er fantastisk.
Tænk, at alle de kvinder er her. Det er utroligt.
- Mange tak. - Milde makrel.
Jeg har et spørgsmål. Hvornår spiser vi?
Der er ingen middag. Der er hapser.
- Hapser? - Ja, jeg fik idéen fra Henry Clay.
Han kunne ikke lide at være lænket til bordet, så han fandt på hapserne.
Tjeneren går rundt med en bakke, og vi spiser stående.
Hr. præsident, det er spisetid. Folk bliver måske kede af, at der ikke er mad.
Nej, de vil elske det, for de skal ikke sidde til bords med en -
- de ikke vil tale med.
Hr. præsident, jeg har en vigtig ting ...
Lige et øjeblik ... Klap lige hesten, Appleton.
Måske vil hun tale med den 15. præsident.
Hr. præsident, undskyld ...
Jeg forstår det ikke. Hvornår er der mad?
Goddag, hr. præsident.
- Hr. præsident. - Godaften.
- Godaften, hr. præsident.
Hvor blev hun af?
Som vi talte om, er Jefferson Davis til stede i aften.
Ja, ja.
Der tales meget om løsrivelse.
Det ville være godt, hvis De kunne få tid til at tale med ham.
Det er altså vigtigt.
Nu glemmer De vel ikke at tale med Jefferson Davis.
- Godaften. - Hr. præsident.
Ved De, hvad jeg elsker ved seler? At tage dem på.
Først hænger de og dingler dernede -
- og så gør man sådan her:
En arm ind og så den anden. Den skulderbevægelse der.
- Nå, ja. - Så går man rundt hele dagen sådan her.
- Stateligt. - Goddag, goddag.
Kan De se? Selerne ...
- Smuk grøn kjole. - Tak, tak.
Hvad er ellers grønt? Græsset er grønt. Penge.
- Skal vi bare nævne grønne ting? - Pickles er grønne.
Nå, det skal vi altså.
- Der må da være mere. - Det er der nok, men det her er fint.
- Har De smagt kakifrugt? - Nej.
En interessant frugt. Man skulle tro, den havde fået sit navn efter nogen.
Jeg er løbet tør. Jeg må i baren.
Måske en, der hed Edgar Kaki. Eller Steven Kaki.
Nå, hvad laver en smuk ung kvinde som dig til en soiré som denne uden ledsager?
Jeg arbejder.
Jeg hedder James Buchanan. USA's præsident.
- Kanapéer? - Hvad er din yndlingssten?
- Sten? - Frugtsten.
- Min er kirsebærstenen. - Alle tiders.
De er sjove at spytte ud. Man tygger kirsebærret ...
- Hvad med frø? Hvor står De der? - Jeg står ingen steder.
Vandmelonfrø er nogle glatte, små bæster. Jeg har et kneb til at samle dem op.
Jeg moser dem med hånden, som om jeg dræber en flue.
De sætter sig på håndfladen, og så spiser jeg dem.
Det er vist ikke meningen, at man skal spise dem.
Det er ammestuesnak.
Apropos det, så ville jeg gerne se dig amme.
- Hvabehar? - Var det dumt sagt?
- Jeg må tilbage til arbejdet. - Virkelig?
Jeg har ingen førstedame, men De er den første dame, jeg har set i aften.
- Vi har mødtes før. - Nå ja!
Den grønne! Grøn, grøn, grøn.
- Ja. - Okay. Kiwi!
- Brun og grøn. - Vi er færdige.
Begge dele. Det er en dobbelt frugt.
Hallo.
Kan De sige det i morsekode?
Prik, prik, prik, prik. Prik streg.
Streg, streg, streg, streg, streg, streg, streg, streg ...
- Prik, prik, prik ... - Mig igen.
Streg, streg, streg, streg, streg.
- Goddag. - Goddag, hr. præsident.
Har De smagt mango?
De er så lækre.
Meget saftige. Man kan ikke spise dem uden håndklæde.
- Saften drypper ned over ansigtet. - Fascinerende.
Den har en stor sten. Kan De lide store sten?
- Hun kan ikke lide Dem. - Jeg trådte hende over tæerne før.
Det var ikke med vilje. Faktisk var det mest hendes skyld.
Men jeg tror, hun har spastisk lammelse.
- Hvad? - Hvad har hun?
Hun har spastisk lammelse. Hun kan slet ikke kontrollere sin motorik.
Der ser da ikke sådan ud.
- Hvilken farve er kjolen? - Den er rødbrun.
Jeg kan ikke komme i tanke om noget af den farve.
Godt. Jeg finder noget at spise.
Rødbrun spurv!
Jeg forstår det ikke.
Jeg prøver virkelig. Jeg taler om frugt.
Jeg talte om frugt, mangoer, papajaer, sten og frø. Jeg taler om sten og frø.
- Talte De om sten? - Ja!
Store sten, små sten. Ferskensten, blommesten.
Det fænger dem ligesom ikke.
- De er ikke sten-nysgerrige. - Nej. Det driver mig til vanvid.
De kunne jo prøve et andet emne end frugt.
Jeg spurgte en, hvem hendes tandlæge var.
Det var et dumt spørgsmål. Hun blev flov. Men jeg har brug for en tandlæge.
Er det et godt tidspunkt nu at tale med Jefferson Davis?
Det var derfor, jeg gik ind i politik. For at møde kvinder.
Vi har brug for Dem til at bevare unionen.
Det er yderst vigtigt, at De taler med Sydstaterne.
- Yderst vigtigt? Ja, netop. - Tak.
Det er fantastisk. Jeg har en idé. Kan De se kvinden i rødt?
Hun gør mig vanvittig. Nu skal jeg imponere jeg hende.
Jeg taler med hende, og så kommer De hen til mig.
"Der er et dokument, De skal underskrive. Det gælder unionens fremtid."
- Jamen det gør det. - Sig det igen.
- Det gælder unionens fremtid. - Perfekt.
Hr. præsident. Goddag.
Jeg har en sjette sans.
Jeg er nærmest synsk.
Jeg kan gætte en persons navn uden at vide noget om vedkommende.
- Virkelig? - Tænk på Deres navn. Skrig det indeni.
- Skriger De? - Ja.
Godt. Jeg får ...
Nu kan De godt åbne øjnene. Janet?
- Nej, det er ikke Janet. - Gertrud?
Nej, langtfra.
- Corinne? - Tættere på, men...
- Clarissa? - Nej.
- De er vist ikke synsk. - Hr. præsident.
Jeg har et vigtigt dokument, De skal underskrive. Det gælder unionens fremtid.
Nu, Appleton? Jeg taler med den smukke kvinde, Treiman.
- Det hedder jeg ikke. - En fornøjelse, frøken Treiman.
Det er ikke engang et navn. Hvad gælder det?
- Vi skal i krig med Italien. - Hvorfor skal vi i krig med Italien?
Tomatproblemer. De hamstrer tomater.
- Bare rolig, frøken Treiman. - Det hedder jeg som sagt ikke.
Appleton, du har ikke det fulde billede.
- Skal vi i krig om tomater? - Og peberfrugter.
- Hvad er der med dem? - De hamstrer også peberfrugter.
- Har vi så meget brug for dem? - Ja, vi har.
- Tomater er ikke grøntsager, men frugt. - Ja, ja. Klart.
Og de er røde. Hvad er ellers rødt?
Tving os ikke i krig over tomater.
- Bare rolig, frøken Treiman. - Det hedder jeg ikke!
Okay, det var godt.
Med den næste finder vi navnet på forhånd, og så gætter jeg det.
De bliver blæst bagover.
Jeg må altså insistere på, at De taler med Jefferson Davis!
Okay, så gør vi det. Kom så.
De går bare rundt med bakker.
- De må have os undskyldt. - Javel, hr. præsident.
Senator Davis, jeg har nogle idéer om Kansas.
Jeg tror, de kan gøre alle glade.
De har bare delt hors d'oeuvres om hele tiden.
- Hvornår er der mad? - Der er ingen aftensmad.
Hvad? Mener De det?
Ja. Det er noget, der hedder "hapser".
Prøv at se ...
Det er kun de lortebakker.
Jeg trådte på hendes tå. Der er noget galt med hende.
De er jeg skideligeglad med. Jeg er hundesulten lige nu.
Jeg har fået en sandwich i babystørrelse.
Jeg har spist kiks med fis på.
Jeg er næsten sikker på, jeg fik en grisepik i bacon.
Det er noget nymodens. De hedder hors d'oeuvres.
De bliver budt rundt, og man spiser dem stående.
Hors d'oeuvres er ikke aftensmad!
De er en forløber for aftensmaden, ikke en erstatning.
Jo, hvis De spiser nok. Det er sådan, det er tænkt.
- Der kommer måske også salat? - Det ville ikke være praktisk.
Det kræver en gaffel.
Kan jeg i det mindste forvente at få brød og smør?
Det holder jeg også selv meget af, især hvis man varmer brødet.
- Selvfølgelig. - Og smørret smelter.
Man kommer smør på, så det smelter ned i brødet.
- Åh, det er himmelsk. - Hvor er brødet og smørret?
Det fungerer ikke her. Det er ikke det samme som et måltid. De har helt ret.
Men det har sine fordele. Hvis det er en middag, bliver folk siddende for længe.
Det kan vi ikke lide.
Måske ikke jer oppe nordpå.
Sydpå elsker vi det. Vi foretrækker en afslappet afslutning på måltidet.
Nordpå ser vi helt anderledes på det.
Vi vil gerne spise og tage hjem, tage pyjamas på, læse en bog og slappe af.
Vi gider ikke sidde ved et bord og småsludre om alt muligt.
- Det er som med familien. - Det er de sidste, jeg gider tale med.
Det er dem, jeg vil omgive mig med. Fætre og grandfætre.
Jeg vil ikke lære nogen at kende. Jeg vil spise op og tage hjem.
Nu skal jeg sige Dem noget.
Jeg kan ikke forestille mig at bo i et land -
- hvor halvdelen af befolkningen ikke bliver hængende efter et måltid.
Og jeg kan ikke forestille mig at bo i et land, hvor folk bliver hængende!
Sydstaterne mødes om tre dage. God aften.
- Uha, tag endelig og løsriv jer. - Det har vi også tænkt os.
- Uh, hvor er vi bange. - Det burde I være. Væk!
Åh, ja. Det er et måltid. Middag!
Det vover De ikke at sige!
- Det er middag! - Det er noget pis!
Uforskammet!
TRE DAGE SENERE LØSREV 11 SYDSTATER SIG FRA UNIONEN
Omkring år 1900 var polio en af de mest frygtede sygdomme i verden.
Udbruddene kostede ofte tusinder livet og lammede mange flere -
- herunder præsident Franklin D. Roosevelt.
Men i starten af 1950'erne -
- skabte den amerikanske læge Jonas Salk den første succesfulde poliovaccine.
Det ændrede alt.
I de følgende år skabte dr. Albert Sabin en oral vaccine -
- der var billigere at producere og nemmere at give.
I 1979 var polio blevet udryddet i USA -
- takket være udbredt vaccination.
Lad mig gentage det: Takket være udbredt vaccination.
Med sit banebrydende arbejde reddede Salk utallige liv over hele verden -
- og gjorde sin mor meget stolt.
Meget, meget stolt.
Hej, Evelyn.
- Goddag, Dora. Hvordan går det? - Ret godt, ret godt.
- Evelyn, har jeg fortalt det? - Nu kører hun igen.
Min søn Jonas skal tale til Kongressen i næste uge.
Ja, det har du nævnt flere gange.
Ved du, hvorfor han skal tale i Kongressen?
Ja.
- Fordi han opdagede kuren mod polio. - Ja, han gjorde, Dora.
Min Jonas opdagede kuren mod polio. Han er så genial.
Jonas, kom ned og fortæl Evelyn, hvordan du fandt kuren mod polio.
Jeg har ikke tid lige nu, mor. Jeg har ret travlt.
- Selvfølgelig. - Hej, Evelyn. Hvordan går det?
- Rart se dig. - I lige måde.
- Du ser godt ud. - Tak.
- Jeg har bare meget arbejde. - Det er klart. Fortsæt det gode arbejde.
Jonas, du bør arbejde med kræft. Det slår folk ihjel.
Han skal nok finde kuren mod kræft.
Måske.
Ved du hvad? Jeg vidste, fra han var en lille dreng -
- at han var skabt til noget stort.
Vi gav ham et kemisæt, og selvfølgelig startede han en brand.
- Daniel var rasende. - Det er så sjovt.
"Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre med knægten."
- Netop. - Jeg sagde: "Daniel, bare vent."
"En dag vil den knægt gøre dig meget stolt."
Den slags ved en mor.
Hvis de ikke giver ham Nobelprisen i år -
- tager jeg til Sverige og vrider halsen om på dem.
- Virkelig? - Jeg kvæler dem. Det gør jeg.
Okay, Dora. Seriøst, lad det ligge.
Ved du, at Jonas ikke har tjent en krone på vaccinen?
Han har ikke patent på den. Han vil bare tjene menneskeheden.
Han er en god dreng.
Jeg undrede mig over, hvorfor han stadig boede hjemme, men nu forstår jeg.
Vi har dejlige børn. Det er en velsignelse.
Ja, det er en velsignelse.
- Hvordan har Timothy det? - Tak, fordi du spurgte, Dora.
Det kan ikke have været nemt. Han har det faktisk godt.
- Er det stadig jakkesættene? - Hos Robert Hall, ja.
Han er lige blevet forfremmet. Han er den yngste leder i firmaets historie.
- Hvad? - Den yngste leder i firmaets historie!
- Jonas! Jonas! - Ja, mor?
Timothy kan skaffe dig et nyt jakkesæt til Kongressen.
Det er en fantastisk idé.
Jonas er den yngste leder i firmaets historie.
- Hvad? - Den yngste leder i firmaets historie!
Det er alle tiders.
Lad ham skaffe dig et nyt jakkesæt til Kongressen.
Jeg har masser af jakkesæt.
Hvor tit får man foretræde for Kongressen?
Jeg har ikke brug for et jakkesæt. Tak, mor.
- Det er fra Robert Hall. - Skræddersyet på stedet.
- Må jeg tænke over det? - Det gør du jo ikke.
- Jo, jo. - Nej. Jeg kender dig.
Helt ærligt ...
Han har travlt. De gider ikke høre på deres mødre.
Han er ligeglad med tøj. Han tænker kun på menneskeheden.
- Ja. - Han helbreder verden, min dreng.
- Min Jonas. Jonas! - Ja, mor?
- Du helbreder verden. - Jeg prøver, mor.
Du kom herfra, fra mig.
- Jeg gjorde det! - Godt.
Du gør det fantastisk.
- Han er en dejlig dreng, Dora. - Det er din Timothy også.
Hvorfor blev de aldrig venner?
Timothy var mere sportstypen.
Han skulle være pitcher for Yankees -
- men han besluttede, at han vil have et enkelt liv.
- Han vil arbejde hos Robert Hall. - Ja.
Er han stadig sammen med den kraftige pige?
Den mieskeit, jeg så for et par uger siden foran huset?
- Hun er en dejlig pige, Dora. - Dejligt.
Jeg har lige læst, at Albert Sabin lancerer en oral poliovaccine.
Jeg spytter på Sabin. Nævn aldrig hans navn for mig igen.
Oral vaccine!
Knægten deroppe sad i et laboratorium til kl. 2.00 om natten syv dage om ugen.
- Sabin er en svindler og en charlatan. - Okay, okay.
Nævner du hans navn igen, er det slut for dig.
Jeg mener det, Evelyn.
Der kan være mere end en.
Nej, der er kun en, og det er ham. Ham der!
Vaccinen dræber folk. Den giver dem hjerteanfald.
Fald død om, Bobby. Du burde dø som en hund.
Jeg hører, det får klokkeværket til at skrumpe.
Hold nu op, okay? Du ved intet om videnskab.
- Jeg ved mere end dig. - Du er ikke læge.
Hvis jeg bestemte, ville jeg sørge for, at ingen børn blev vaccineret.
Det gælder også mæslinger.
- Hvis du bestemte? - Nemlig.
Gud hjælpe os alle, hvis en eller anden idiot nogensinde gør dig til leder.
Det ville være en mørk dag for menneskeheden.
Mor. Slap af. Du behøver ikke tale med ham.
Han ved ikke ... Du ved ikke, hvad du taler om.
I er skøre med jeres vacciner.
Du har ret. Vi er totalt vanvittige, Bobby.
Takket være dig skal alle vaccineres. Det er som Nazityskland, Adolf!
- Hvabehar? - Hvor vover du?
Hvor vover du at sammenligne min søn med det uhyre? Jonas redder liv.
I stedet for at spilde din tid på vacciner...
Undskyld, er det 69th Street 437B?
Det er 439. Nummer 437 B er naboen der.
Fluorid forårsager kønsforvirring.
Jeg er klog nok til at drikke upasteuriseret mælk hver dag.
Drik mælken direkte fra koen. Tag den fra patten.
- Det ved alle. - Seriøst?
Den spanske influenza er et biovåben -
- men det er designet til ikke at røre ashkenaziske jøder og kinesere.
- Regeringen prøver at mørklægge det. - Ja, det er ham.
Ja, jeg skar hovedet af en hval med en motorsav -
- men jeg satte hovedet på væggen, så jeg brugte det.
- Hvad laver I? - Kom nu.
- Lås ham inde. - Han har orme i hjernen.
Og han har en død bjørn i bagagerummet.
- Den har jeg tænkt mig at spise. - Han er psyko.
- Jeg spiser den. - Kom, vi går lige en tur.
Måske kan I komme og hente hende bagefter.
Jonas. Han er så sjov.
Han er sjovere end alle de komikere. Henny Youngman og Milton Berle.
Han kunne være blevet komiker, men han valgte videnskab, fordi han er et geni.
Han er mit lille geni.
Tekster: Neel Rocco Iyuno