- החיים, לארי והמרדף אחר האי-אושר-
- השיקגו טריביון דיואי מנצח את טרומן -
- ג'י-איי-טי-סי -
- חסוי, אף-בי-איי מיצג 1 ווטרגייט -
במהלך הלילה ב-17 ביוני 1972, שודדים פרצו למשרדים
של הוועדה הדמוקרטית הלאומית
במתחם המשרדים ווטרגייט שבוושינגטון הבירה.
הסקנדל נודע בשם "ווטרגייט",
ולבסוף הוביל להתפטרותו של הנשיא ניקסון.
- פועל למען "טובת האומה" -
הכתבים של "הוושינגטון פוסט", בוב וודוורד וקרל ברנסטין חשפו את הסיפור
עם החקירה העיקשת שלהם.
אבל הם לא יכלו לעשות זאת
בלי מקור שלו הם קראו "גרון עמוק",
שהדליף להם מידע באופן אנונימי
במוסך בוושינגטון,
כפי שהונצח בסרט "כל אנשי הנשיא".
סרט נהדר.
גם גילינו של"גרון עמוק" היו עוד הרבה דברים להגיד
שוודוורד וברנסטין לא חשפו.
איפה אתם? -אנחנו תקועים.
הגענו למבוי סתום בסיפור.
וחשבתם שאני אעזור?
לעולם לא אצטט אותך.
לא אצטט אותך אפילו כמקור אנונימי.
אתה תהיה מקור מידע אנונימי לחלוטין. אתה יכול לסמוך עליי.
תמשיך.
אתה יכול לספר לי את מה שאתה יודע על ווטרגייט?
שמעתי כמה דברים.
כולי אוזן.
אתה מכיר את "השקעות פרגוסון"?
הם בקומה החמישית, הם פושטים את הרגל.
אב ובן, הם נלחמים על החברה שלהם.
זה מתחיל להיות מכוער.
ו... ואיך זה קשור לפריצה?
טוב, הזכרת את הבניין.
חשבתי שאתה מדבר על בניין ווטרגייט.
לא, לא אכפת לי מהבניין. אני מדבר על סקנדל ווטרגייט,
מסע הבחירות של ניקסון והאזנות לוועדה הדמוקרטית הלאומית
בבניין ווטרגייט.
הבנתי.
שמעתי שג' גורדון לידי מעורב. תספר לי על לידי.
אני יודע שהבת שלו מורידה את הגשר שלה בשבוע הבא,
ושמעתי שהם יקנו לה אופניים חדשים.
היא הסכימה לגשר,
אז היא תקבל את האופניים.
אז?
אז שמעתי עכשיו שהיא אפילו לא רוצה אופניים.
היא רוצה פוני.
די יקר לקנות פוני.
כן, הם יקרים. -אני לא חושב שהיא תקבל פוני.
אתה מנסה להגיד לי שקל לתמרן אותו?
לא, אני רק מנסה להגיד לך שהוא לא רוצה לקנות לה פוני.
מה הקשר של זה לווטרגייט? לא אכפת לי מהבת של לידי ומהפוני.
אתה חייב לתת לי משהו שאני יכול להשתמש בו.
שמעתי שבני הזוג הולדמן לא מסתדרים, בכלל.
מה זאת אומרת?
אתה יודע שלאשתו, ג'ואן, יש בעיות בגב?
כן. -טוב, היא הלכה לטיפול בעיסוי...
ובוא רק נגיד שמצבה הרבה יותר טוב,
אם אתה מבין למה אני מתכוון.
הוא דופק אותה. -אז מה?
אז ראיתי את הבחור, הוא רק 1.6 מטר.
הוא גמד. -ו...?
ג'ואן גבוהה ממנו באיזה 10 ס"מ. זה גרוע יותר מפער גילאים גדולים.
כמובן שאם הגבר מבוגר יותר, אז מה? אם האישה מבוגרת יותר... זה משהו.
אין לזה שום קשר לווטרגייט.
לא אכפת לי מהמידע הזה, חשבתי שיש לך...
אמרת לי שיש לך מידע. -נתתי לך מידע עכשיו.
הוא לא מעניין בעיניך?
אני צריך משהו שיכול לחשוף מידע
על מה שקרה בווטרגייט ועל איך זה קשור לנשיא ניקסון.
אני אגיד לך עוד משהו על ג' גורדון לידי.
בסדר.
הבית הלבן...
לא רוצה שאף אחד ידע מה המשמעות של האות ג'.
מה המשמעות שלה? -גורדון.
הבית הלבן לא רוצה שאנשים ידעו שקוראים לו גורדון גורדון לידי?
כן, זה לא נשמע נכון, אולי קוראים לו גאס.
אתה שואל אותי או אומר לי?
ג'ורג', גארי... -אתה סתם זורק רעיונות עכשיו?
ג'רי עם גרש...
אתה יודע מה? זה בזבוז זמן.
סיימתי. -רגע, חכה.
היי, וודוורד. -מה?
אתה חייב לי על החנייה. -לא, אני לא.
נתתי לך הרבה מידע.
מידע חסר ערך.
טוב, הנה כמה דברים שאתה צריך לדעת.
אני מקשיב.
יש בחור בעיר שקורא לעצמו "ד"ר המדשאות",
אבל הוא לא רופא. -כן, הוא גנן.
אנשים חושבים שהוא רופא אמיתי, אבל הוא לא.
מה, חשבת שהוא רופא אמיתי,
גילית שלא ועכשיו אתה כועס?
הוא גובה 400 דולר לכל ביקור.
מה הגודל של המדשאה שלך? -אני לא יכול לספר לך.
למה הבאת אותי לכאן?
שמעתי שיש לך מידע. -תחבר את החלקים, וודוורד.
אתה יודע איך הם קשורים?
תעקוב אחרי הכסף.
"לעקוב אחרי הכסף"?
איזה כסף? אני לא מבין, מה קורה כאן?
איפה ברנסטין?
הוא נראה קצת יותר חד ממך, אם לא מפריע לך שאני אומר.
זה בולשיט, תן לי משהו שאני יכול להשתמש בו,
כל דבר שקשור לבית הלבן.
בסדר, אבל זה ממש לא לציטוט.
ברור.
יש שמועה שפאט ניקסון נתפסה גונבת
בחנות הכלבו "בנדל'ס".
הם מצאו נעל בתיק שלה.
נעל אחת. תחשוב על זה.
אני חושב על זה. נעל אחת.
היא איבדה נעל?
היא לקחה נעל.
למה היא לקחה נעל אחת? היא לא יכולה לנעול נעל אחת.
בדיוק. אתה מוכן לזה?
לא, לא נראה לי.
ג'רלד פורד הלך לאסוף ממתקים בהאלווין עם הנכדים שלו.
כשאנשים לא זיהו אותו, הוא אמר לילדים להחזיר את הממתקים.
מה...
הנכדים שלו לא מדברים איתו. -על מה אתה מדבר?
לא אכפת לי! לא אכפת לי מהממתקים,
לא אכפת לי מסוסי הפוני, מהגשר, מהרומנים.
לא אכפת לי משום דבר מזה, זה בזבוז של הזמן שלי!
יש לך משהו שאני באמת יכול להשתמש בו?
צ'רלס קולסון היה בכפכפים בפגישה בבית הלבן.
זה לא הפריע לניקסון אבל הולדמן עשה מזה בלגן גדול.
בסדר, אני חושב שסיימנו כאן.
גם אני צריך לזוז,
כי אני משתמש במייבש כביסה ציבורי
ואני מפחד שאולי מישהו הוציא את הבגדים שלי.
בסדר, כן, בהצלחה עם זה. -אז...
תודה על הכול. אני ממש מעריך את זה.
יש לך מטבעות למקרה שאצטרך להכניס בחזרה את הבגדים שלי?
היי, אתה לא נראה כל כך טוב,
אתה יכול להגיע הביתה לבד? יש לך מכונית?
נסעתי באוטובוס.
נסעת באוטובוס? ביקשת ממני כסף לחנייה עכשיו.
ניסית להוציא ממני כסף לחנייה?
תצטרך לגלות בעצמך. -נמאס לי!
זין על זה, אל תתקשר אליי. סיימתי!
תגיד לברנסטין להתקשר אליי. -אל תתקשר לברנסטין!
תעזוב אותי בשקט!
אלוהים!
בחור מוזר.
ב-15 ביולי 1903,
הנרי פורד קיבל את ההזמנה הראשונה שלו למודל א',
רכב שיוצר על ידי החברה שלו "פורד מוטורס"
בדטרויט שבמישיגן.
עד סוף אותה השנה, המפעל ייצר אלף רכבים,
ומהפכת הרכבים התחילה.
פורד לא היה רק ממציא ותעשיין,
הוא גם היה אנטישמי קיצוני.
- הנרי פורד -
הוא היה הבעלים של "הדירבורן אינדיפנדנט",
והשתמש בשבועון כדי לפרסם מאמרים כמו "היהודי הבין-לאומי".
- הבעיה המובילה בעולם -
איזה בחור.
עד מהרה היו רכבים בכל דרך באמריקה.
פורד היה על גג העולם,
אבל כמו שאומרים בשטעטל,
לגורל יש דרך מצחיקה לבעוט בכם ישר בתוכעס.
- דטרויט 1903 -
כן?
מר פורד, בכירי עיריית דטרויט כאן.
תשלח אותם פנימה, קליפטון הצעיר. -בסדר.
רבותיי הנכבדים, בבקשה הרשו למר פורד לקחת אתכם לסיבוב.
העסק והוא...
רבותיי, ה...
המפקד מהוני. -זה תענוג.
מר הדסון. -הנרי.
מי אתה?
אני רבי שמואל בן ינקלביץ'.
בדיוק נבחרתי לעירייה.
ברכותיי.
איזה תענוג זה להשתתף במאורע כל כך היסטורי.
יש לי צמרמורת. איך אתה קורא לזה?
אנחנו קוראים לזה "אוטומוביל".
"אוטומוביל", כן. -מרשים מאוד.
זה מודל א'. -אפשר להסתכל?
בטח, רק אל תגעו, אבל אתם יכולים להסתכל.
הוא באמת מופלא.
מר פורד, אתה עשית...
זה הישג מדהים, מר פורד. -מרשים מאוד.
יפהפה. -הוא יכול להגיע מאפס ל-11 קמ"ש בדקה אחת,
והוא מפיק כוח ששווה לזה של עד שני סוסים.
איזה הישג מרהיב, מר פורד.
תודה רבה.
אתה יודע, בקרקוב,
יש בחור בשם חיימי פורדברג.
יש ביניכם קרבה? שינית את השם מפורדברג לפורד?
קיצרת? -לא קיצרתי את השם שלי.
אני חושב שקיצרת אותו. -אין פורדברג.
קיצרת? -לא, אדוני.
טוב... בואו נזוז.
בהחלט.
כן.
לצערי, יש מקום רק לשני נוסעים ולי, אז...
אבל אני רואה ארבעה מושבים.
אבל יש הגבלת משקל כאן.
הגבלת משקל.
הגבלת משקל, כן. -מעניין.
מה אפשר לעשות?
יש הגבלת משקל, כן. -מה אפשר לעשות?
אז נראה שמישהו לא ישתתף.
כן. אנחנו צריכים לבחור מישהו ש...
אבל איך נחליט מי השניים שיצאו לסיבוב?
אני אגיד לך איך.
נעשה את זה בדרך ההוגנת, הכנה והאמריקאית.
אני חושב על מספר בין אפס ועשר.
מי שיגיד את המספר הקרוב ביותר, יצא לסיבוב. מי שלא, יעזוב.
זה נראה לי הוגן. -הוגן מאוד.
זה הוגן מאוד. -תודה.
מר הדסון, אולי אתה תתחיל?
חמש. -מצוין. המפקד?
יש לי שלושה ילדים, אני אבחר במספר שלוש בר המזל.
מצוין. ואתה... רבי?
הכו אותי שבע פעמים כי אני יהודי,
אז אני אגיד שבע!
אוי, אני מצטער, המספר היה ארבע.
אם רק היית מוכה ארבע פעמים, היית נכנס למכונית
ולא עוזב עכשיו.
אני מצטער. -איך פספסתי את זה?
אני רוצה להודות לך שהגעת אלינו.
כן, כמובן. -כן.
באמת, חבל בשבילי, נכון?
כן. -המפקד מהוני!
רבותיי, אני מצטער, יש לנו מקרה חירום משטרתי.
לא. -תודה רבה על הזמן שלך.
לא, תחזור. -לא, אני מצטער.
נראה שנשארנו רק שניים עכשיו, מר פורד.
מר פורד.
טוב, תיכנסו.
מה זה?
תראו את זה!
תירגע, בבקשה.
הלו, שלום!
אל תדבר איתם. הם בדרך לאן שהוא.
זה ממש משהו! -תודה.
זה באמת משהו, מעולם לא ראיתי גוי כל כך חכם.
איך נהיית כל כך חכם?
גנים טובים, אני מניח. -מה זה כאן? זה...
זה תא הכפפות שלי. -תא כפפות.
יש לך תא קטן בשביל כפפות וסוכריות מנטה
ואולי בשביל צלבי קרס?
צלב קרס הוא סמל הודי עתיק לכוח ולא יותר מזה, אדוני.
אני חושב שיש לך צלב קרס.
אין לי צלב קרס! -יש לו צלב קרס!
חיימי!
שמואל! -מוישה, פייבל!
עצור את המכונית. -אני לא עוצר בשבילם.
בואו. -תתרחקו.
תתרחקו. -קדימה, תעלו!
שמישהו יעזור למר פורד!
הוא ריסק את המכונה שלו.
אוי, לא. -מר פורד נפגע.
מר פורד?
לרגע חשבנו שאיבדנו אותך.
מה קרה? -הכרכרה חסרת הסוסים החדשה שלך התנגשה בעץ.
הושלכת לתוך חלון זכוכית וספגת פציעות רבות.
איבדת הרבה דם
וחששנו שנאבד אותך.
למרבה המזל, מצאנו תורם בקרבת מקום
שיש לו בדיוק את אותו סוג הדם שלך.
הדם שלו זורם בעורקים שלך ממש עכשיו.
ומי הוא האדם המלאכי הזה?
זאת היתה מצווה!
לא!
אחי בדם!
לא! איך זה קרה?
ולמה יש כאן רוח פרצים חזקה כל כך?
קצת קריר.
-קצת קריר.
ואני... אני צריך אוכל.
אני צריך נשנוש אחרת אני אתפלץ.
אנחנו מתפלצים כאן. -כן, אנחנו מתפלצים.
אחות, אפשר לקבל טוסט יבש...
טוסט יבש? אני רוצה בייגל עם שמירז.
אולי קצת שמאלץ הרינג.
כן, קצת שמאלץ הרינג אבל שלא יהיה מלוח מדי...
למה אני מדבר ככה?
- לכבוד הנשיא ג'יימס ביוקנן מפנסילבניה -
ב-1857, ג'יימס ביוקנן הפך לנשיא ה-15 של ארצות הברית.
הוא היה, ונותר עד היום, הנשיא היחיד שמעולם לא התחתן.
כשהוא נכנס לתפקיד,
הוא מצא את עצמו בעיצומו של משבר שהלך והתעצם
בין המדינות הצפוניות לדרומיות.
הסוגיה כמובן, היתה העבדות.
ביוקנן סירב לנקוט עמדה נחרצת באף אחד מצדדי הוויכוח,
והיסטוריונים האשימו את הפאסיביות שלו
כגורם משמעותי שהוביל למלחמת האזרחים.
אבל זה לא שהוא היה חסר החלטיות.
הוא פשוט היה... בואו נגיד שדעתו היתה מוסחת.
אפילו כשגורל האיחוד היה מונח על הכף,
היו איחודים אחרים במחשבותיו.
הנה הם.
זה באמת מיוחד.
זה מיוחד. תראו את זה.
עבודה מעולה, אפלטון. זה נפלא.
אני לא מאמין שכל הנשים האלו כאן.
זה לא יאמן.
תודה, אדוני. -אלוהים אדירים.
יש לי שאלה אחת בשבילך, מתי ארוחת הערב מתחילה?
לא, אין ארוחת ערב.
יש חלוקת מתאבנים. -חלוקת מתאבנים?
כן, קיבלתי את הרעיון מהנרי קליי.
הוא לא אהב להיתקע בישיבה ליד מישהו,
אז הוא המציא את הרעיון של חלוקת מתאבנים.
מלצרים מסתובבים עם מגש ונאכל בעמידה.
אדוני הנשיא, זאת שעת ארוחת הערב. אנשים יהיו נסערים אם לא תהיה ארוחת ערב.
לא, הם יאהבו את זה, כי ככה לא יושבים ליד השולחן,
ותקועים ליד מישהו שאתם לא רוצים לדבר איתו.
אז אדוני הנשיא, יש לי דבר אחד חשוב ל...
רק רגע.
חכה בסבלנות, אפלטון.
יכול להיות שהיא תרצה לדבר עם הנשיא ה-15.
אדוני הנשיא, אני מצטער...
אני לא מבינה, מתי ארוחת הערב?
ברכותיי, אדוני הנשיא.
אדוני הנשיא. -ערב טוב.
ערב טוב. -ערב טוב, אדוני הנשיא.
איפה היא? אני לא רואה אותה. מה קרה לה?
כמו שסיכמנו, ג'פרסון דייוויס נמצא כאן הערב.
כן, דייוויס, כן.
יש עוד שמועות על פרישה מהאיחוד.
יהיה נהדר אם תוכל למצוא זמן לדבר איתו.
כן. -בבקשה תזכור את זה.
זה חשוב.
אתה לא תשכח לדבר עם ג'פרסון דייוויס?
ערב טוב. -אדוני הנשיא.
את יודעת מה אני אוהב בשלייקס? ללבוש אותם.
כי בהתחלה המכנסיים משתלשלות, את יודעת, הן כאן למטה.
ואז עושים ככה...
יד אחת בפנים, היד השנייה בפנים. התנועה הזאת עם הכתפיים.
בסדר... כן. -היא כיפית.
ואז במשך כל היום, הולכים ככה...
מרשים, כן. -מה שלומכם?
מה נשמע? -אדוני הנשיא.
שלום. -שלום.
רואה? כן, השלייקס.
יש לך שמלה ירוקה יפהפייה. -תודה.
כן. -תודה.
מה עוד ירוק?
דשא. הדשא ירוק. כסף.
פשוט נמנה דברים ירוקים?
מלפפונים חמוצים הם ירוקים. -אתה מונה אותם, בסדר.
בטח יש עוד, חייבים להיות.
אני חושבת שיש עוד אבל זה מספיק.
אי פעם אכלת אפרסמון?
לא. -פרי מעניין.
נשמע כאילו שהוא נקרא על שם מישהו מסוים,
כאילו שהיה בחור שקראו לו אפרסמון.
נגמר לי המשקה, אני אלך לבר. -ג'ק אפרסמון, נכון?
אולי היה מישהו שקראו לו אדגר... אדגר אפרסמון.
סטיבן אפרסמון.
טוב, מה צעירה יפהפייה כמוך
עושה במשתה כזה ללא ליווי?
אני עובדת. -תודה.
אני ג'יימס ביוקנן,
נשיא ארצות הברית.
מתאבן?
מה הגלעין האהוב עלייך?
גלעין? -גלעין פרי.
שלי הוא גלעין דובדבן. -נפלא.
פשוט כיף לירוק אותם. את לועסת דובדבן...
מה עם גרעינים? מה את חושבת עליהם?
אין לי עמדה על גרעינים.
גרעיני אבטיח. הם גרעינים חלקלקים וקטנים.
יש לי תכסיס לשלוף אותם.
אני פשוט מוחץ אותם ביד כאילו שאני הורג זבוב.
הם נדבקים ישר לכף היד, ואז אני אוכל אותם.
אני לא חושבת שאתה אמור לבלוע את הגרעינים.
אלו סיפורי סבתא.
ואם מדברים על סיפורי סבתא,
הייתי שמח להפוך אותך לסבתא.
סליחה? -לא טוב?
אני חוזרת לעבוד.
באמת?
את יודעת, אין לי גברת ראשונה,
אבל את הגברת הראשונה שראיתי הערב.
נפגשנו.
אה, כן.
כן, הירוקה, הירוקה, הירוקה.
כן. -בסדר, קיווי.
חום וירוק. -סיימנו כאן.
דו-כיווני, זה פרי דו-כיווני, זה...
שלום.
את יודעת איך להגיד את זה בקוד מורס?
נקודה, נקודה, נקודה, נקודה... נקודה.
קו, קו... קו, קו, קו, קו.
נקודה, נקודה, נקודה... -זאת אני שוב.
קו, קו... קו, קו, קו, קו.
שלום. -שלום, אדוני הנשיא.
אי פעם אכלת מנגו?
הם טעימים.
עסיסיים מאוד, צריך מגבת כדי לאכול אותם.
המיץ פשוט נוטף מהפנים. -זה מרתק.
יש לו גלעין גדול. את אוהבת גלעינים גדולים?
היא לא מחבבת אותך.
דרכתי על הרגל שלה מקודם.
לגמרי בטעות. בעיקר באשמתה, אני חייב להגיד.
אבל אני חושב שיש לה שיתוק.
מה?
מה יש לה?
שיתוק. יש לה שיתוק.
אין לה שליטה על הכישורים המוטוריים. אני לא יודע איך היא הולכת.
אתה רציני? היא נראית לי בסדר.
בכל מקרה, מה צבע השמלה שלך?
חום-אדמדם. -חום-אדמדם.
אני לא יכול לחשוב על משהו חום-אדמדם. -בסדר, יופי. אני אלך למצוא משהו לאכול.
תפוח אדמה!
אני מתכוון... אני לא מבין את זה.
אני נכשל בכל החזיתות. אני מדבר על פירות,
אני נכנס לדיוני פירות, מנגו, פפאיה.
אני מדבר על גלעינים וגרעינים...
דיברת על גלעינים? -גלעינים, כן.
גלעינים. גלעינים גדולים, גלעינים קטנים, גלעיני אפרסק, גלעיני שזיף.
הדברים האלו מעניינים מאוד בעיניי. מתברר שבעיניהן לא.
גלעינים פשוט לא עושים להן את זה. -גלעינים פשוט לא עושים להן את זה.
זה משגע אותי.
אולי תדבר איתן על נושא שלא קשור לפירות.
עשיתי גם את זה. שאלתי אחת מי הוא רופא השיניים שלה.
היו לה שיניים נוראיות,
זאת היתה שאלה מטופשת. היא הובכה.
לא הייתי צריך לשאול אותה, אבל אני צריך רופא שיניים.
אדוני, עכשיו זה זמן טוב לדבר עם ג'פרסון דייוויס?
זאת הסיבה שנכנסתי לפוליטיקה מלכתחילה,
כדי לפגוש נשים.
אדוני, אנחנו צריכים שתשמר את האיחוד.
חיוני שנדבר עם הדרום.
חיוני?
כן, בדיוק. -תודה.
זה נהדר, יש לי רעיון. רואה את האישה בשמלה האדומה?
היא הורגת אותי.
ככה אני יכול להרשים אותה,
אני אלך לדבר איתה. אתה תבוא לדבר איתי ותגיד,
"אדוני, יש מסמך שאתה חייב לחתום עליו.
"גורל האיחוד מונח על הכף."
הוא באמת מונח על הכף. -תגיד את זה שוב.
גורל האיחוד מונח על הכף.
מושלם. -אבל...
אדוני הנשיא. -שלום.
שלום.
את יודעת, יש לי חוש שישי.
אני קצת מנטליסט.
אני יכול לנחש שמות בלי לדעת שום דבר על האדם.
באמת? -תחשבי על השם שלך.
תחשבי עליו. תצעקי אותו בראש שלך.
את צורחת? -אני צורחת אותו.
בסדר, אני מקבל...
תפקחי את העיניים,
ג'נט.
לא, לא קוראים לי ג'נט. -גרטרוד?
לא, אפילו לא קרוב, האמת.
קורין? -קרוב יותר.
אני פשוט... שוב...
קלריסה! -לא.
אני לא חושבת שיש לך כישרון לזה. -אדוני הנשיא.
יש לי מסמך חשוב מאוד שאתה צריך לחתום עליו.
גורל האיחוד מונח על הכף.
עכשיו, אפלטון? אני מדבר עם האישה היפה הזאת, טרימן.
לא קוראים לי טרימן. -נעים מאוד, מיס טרימן.
זה לא השם שלי, זה אפילו לא שם...
על מה המסמך?
טוב, אנחנו... אנחנו יוצאים למלחמה עם איטליה.
למה אנחנו יוצאים למלחמה עם איטליה?
בעיות עגבניות.
הם אוגרים עגבניות.
זאת לא סוגיה רצינית, מיס טרימן. -שוב, לא קוראים לי טרימן.
אפלטון, אתה לא יודע מה באמת קורה כאן.
אנחנו יוצאים למלחמה בגלל עגבניות?
ופלפלים.
מה קורה עם פלפלים? -הם אוגרים גם אותם.
אנחנו צריכים אותם עד כדי כך? -כן, אנחנו צריכים.
ואת יודעת, עגבניות הן לא ירק.
הן פרי. -כן... בטח.
והן אדומות, מה עוד אדום?
רגע, בבקשה אל תאלץ אותנו לצאת למלחמה בגלל עגבניות.
זאת לא סוגיה כל כך רצינית, מיס טרימן. -לא קוראים לי טרימן!
בסדר, זה היה נהדר.
בפעם הבאה,
קודם כול נגלה איך קוראים לה ואז אני אגש אליה ואנחש את השם שלה.
אני פאקינג אדהים אותן.
אדוני, אני חייב להתעקש שתדבר עם ג'פרסון דייוויס.
בסדר, בוא נדבר איתו. אני אדבר איתו, בוא נלך.
הם רק מסתובבים עם המגשים האלו.
אני לא מבין. -זאת חלוקת מתאבנים.
אם תוכלו לסלוח לנו, רבותיי.
אדוני הנשיא.
סנטור דייוויס, יש לי מספר רעיונות לגבי קנזס
שאני חושב שכולם יהיו מרוצים מהם.
הם רק חילקו מתאבנים כל הזמן הזה.
מתי ארוחת הערב? -כן, אין ארוחת ערב.
אין ארוחת... מה?
אתה רציני?
כן, זה משהו שנקרא חלוקת מתאבנים,
כמו...
לזה אני מתכוון, אלו רק המגשים המחורבנים האלו.
דרכתי על הבוהן שלה מקודם, אני חושב שמשהו לא בסדר איתה.
לא מזיז לי שדרכת על הבוהן שלה.
אני גווע ברעב.
אכלתי כריך בגודל שמתאים לתינוק.
אכלתי קרקרים עם בולשיט עליהם.
אני כמעט בטוח שאכלתי זרג של חזיר עטוף בבייקון.
טוב, זה משהו חדש, בסדר?
הוא נקרא "חלוקת מתאבנים",
המלצרים מסתובבים ופשוט אוכלים בעמידה.
לא, מתאבנים הם לא ארוחת ערב!
הם מוגשים לפני ארוחת הערב, הם לא תחליף לארוחת ערב.
אם אוכלים מספיק, הם תחליף.
אם אני אוכל מספיק... -הם תחליף.
אני אוהב לאכול סלט עם ארוחת הערב שלי.
יהיה סלט? -סלט... לא עובד כאן.
צריך לאכול סלט עם מזלג. בעמידה זה לא עובד.
אני יכול לכל הפחות לצפות ללחם ולחמאה?
אני אוהב לחם וחמאה
כמו כל אחד, במיוחד אם מחממים את הלחם.
כמובן שמחממים את הלחם. -והחמאה נמסה?
כמובן, מורחים את החמאה על הלחם והיא נמסה מעליו.
אלוהים, לא, זה אורגזמי. -כן, איפה הלחם והחמאה האלו?
הם לא עובדים כאן. -הם פשוט לא עובדים.
אולי זה לא בדיוק אותו הדבר כמו ארוחה.
אני אסכים איתך על זה, אבל יש לזה יתרונות.
אם זאת ארוחת ערב, אנשים משתהים ליד השולחן.
הם נשארים יותר מדי זמן, אנחנו לא אוהבים את ההשתהות.
טוב, אולי לא בצפון.
בדרום, אנחנו אוהבים את ההשתהות. אנחנו מעדיפים סיום נינוח לארוחה.
הוא חלק מהתהליך.
טוב, בצפון אנחנו לא נהנים מסיום נינוח לארוחה,
אנחנו רוצים לאכול ולחזור הביתה,
ללבוש את הפיג'מה שלנו, לקרוא ספר ולהירגע.
אנחנו לא רוצים לשבת ליד שולחן, לנהל כל מיני שיחות חולין מטופשות...
זה כמו משפחה!
אלו האנשים האחרונים שהייתי רוצה לדבר איתם!
אלו האנשים שאני רוצה להקיף את עצמי בהם, בני דודים ובני דודים שניים.
אני לא רוצה להתחבר לאף אחד,
אני רוצה לסיים את הקינוח ולחזור הביתה.
אני אגיד לך עוד משהו,
אני לא יכול לתאר לעצמי שאחיה במדינה
שבה מחצית מהאוכלוסייה לא משתהה אחרי ארוחת הערב.
ואני לא יכול לתאר לעצמי שאחיה במדינה משתהה!
המדינות הדרומיות נפגשות בעוד שלושה ימים.
ערב טוב. -כן.
לך, לך ותפרוש.
אני באמת אלך ואפרוש.
תפרוש, אתה... -אולי נפרוש.
אנחנו מפחדים כל כך. -כדאי שתפחדו.
תתרחק ממני!
כן. זאת... זאת ארוחה. ארוחת ערב!
אל תעז להגיד לי שזאת ארוחת ערב כשברור שזאת לא ארוחת ערב!
זאת ארוחת ערב!
זה בולשיט!
איזה חצוף.
- שלושה ימים לאחר מכן, 11 מדינות דרומיות פרשו מהאיחוד -
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20,
פוליו היתה המחלה המפחידה ביותר בעולם,
כאשר התפרצויות המחלה גבו דרך קבע את חייהם של אלפים והותירו רבים נוספים משותקים,
כולל את הנשיא פרנקלין ד' רוזוולט.
אבל בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20,
רופא אמריקאי בשם ג'ונאס סולק המציא את חיסון הפוליו המוצלח הראשון.
הוא שינה את כללי המשחק.
בשנים שלאחר מכן, ד"ר אלברט סייבין יצר חיסון שניתן דרך הפה,
שהיה זול יותר לייצור וקל יותר לתת למטופלים.
עד 1979, מחלת הפוליו מוגרה מארצות הברית
הודות לחיסונים נרחבים.
הרשו לי לחזור על זה,
הודות לחיסונים נרחבים.
בזכות עבודתו החלוצית,
ג'ונאס סולק הציל אין ספור אנשים ברחבי העולם,
והסב גאווה רבה לאמו.
גאווה רבה, רבה.
- 1955, קווינס, ניו יורק -
שלום, אוולין.
אחר צהריים טובים דורה. מה שלומך?
די טוב, די טוב.
אוולין, אני לא יודעת אם יצא לי להזכיר...
התחלנו. -...שהבן שלי ג'ונאס
מופיע בפני הקונגרס בשבוע הבא.
כן, כבר אמרת לי, כמה פעמים.
ואת יודעת למה הוא מופיע בפני הקונגרס?
כן.
כי הוא גילה את התרופה לפוליו.
כן, הוא גילה, דורה.
ג'ונאס שלי גילה את התרופה לפוליו.
נכון. -הוא כל כך חכם.
זה מגניב מאוד. -ג'ונאס!
תרד לכאן ותספר לאוולין איך גילית את התרופה לפוליו.
אין לי זמן עכשיו, אמא. אני די עסוק.
יש לי הרבה עבודה, בסדר? -כמובן.
שלום, אוולין. מה שלומך?
ג'ונאס, תענוג לראות אותך. -נפלא לראות אותך גם.
את נראית טוב. -תודה, ג'ונאס.
בסדר, פשוט יש לי הרבה עבודה.
אני מבינה. -תסלחו לי, תודה.
תמשיך בעבודה הטובה.
ג'ונאס, תעבוד על סרטן. הוא הורג אנשים.
הוא יצליח, התרופה לסרטן.
אולי. -אולי סרטן.
את יודעת מה? -כן?
ידעתי מאז שהוא היה ילד קטן...
באמת? -שהוא נועד לגדולה...
קנינו לו ערכת כימיה,
וכמובן שהוא גרם לשריפה.
דניאל לא שכח לי את זה.
הוא רתח מזעם. -זה כל כך מצחיק.
הוא אמר, "אני לא יודע מה אני אעשה עם הילד הזה."
טוב, כן. -ואמרתי, "דניאל, רק תחכה,
"כי יום אחד הילד הזה יסב לך הרבה גאווה."
אמא יודעת.
ואם הם לא יתנו לו את פרס הנובל השנה,
אני אסע לשוודיה ואמלוק את הצוואר שלהם. -באמת?
אני אמלוק את הצוואר שלהם עד שאהרוג אותם בחניקה.
אני אהרוג אותם בחניקה.
טוב, דורה. ברצינות, תעזבי את זה.
את יודעת שג'ונאס לא הרוויח גרוש מהחיסון הזה?
הוא לא הוציא עליו פטנט, הוא רק רוצה לתרום לרווחת האנושות.
הוא ילד טוב מאוד.
תהיתי למה הוא עדיין גר כאן,
אבל אני מבינה עכשיו.
יש לנו ילדים נפלאים.
זאת ברכה. -נכון.
כן, אני יודעת. -זאת באמת ברכה.
מה שלום טימותי? -תודה שאת שואלת, דורה.
כמובן. -אני יודעת שזה לא היה קל.
הוא... שלומו טוב מאוד, הוא...
הוא עובד עם החליפות והעניבות? -בחנות של "רוברט הול".
הוא בדיוק קיבל קידום,
והוא המנהל הצעיר ביותר בתולדות החברה.
הוא מה? -המנהל הצעיר ביותר
בתולדות החברה!
היי, ג'ונאס! ג'ונאס. -כן, אמא?
טימותי הוא המנהל ב"רוברט הול".
הוא יכול לסדר לך חליפה חדשה לקונגרס. -זה רעיון נפלא.
נכון?
וג'ונאס, הוא המנהל הצעיר ביותר בתולדות החברה.
המה? -המנהל הצעיר ביותר
בתולדות החברה.
זה נפלא, זה נהדר.
תיתן לו לסדר לך חליפה חדשה לקונגרס, ג'ונאס.
יש לי חליפות, אמא. יש לי מספיק חליפות.
ג'ונאס, כמה פעמים תופיע בפני הקונגרס?
אני לא צריך חליפה, אבל זה נחמד מאוד. תודה, אמא.
היא מ"רוברט הול". -יש חייט בחנות עצמה.
אני אחשוב על זה. אני יכול לחשוב על זה?
אתה תחשוב על זה. אתה לא תחשוב על זה.
אני אחשוב על זה. -לא, אתה לא. אני מכירה אותך.
אלוהים. -אתה לא תחשוב...
הוא עסוק. הם לא רוצים לשמוע מהאימהות שלהם.
לא אכפת לו מבגדים, אכפת לו רק מהאנושות.
נכון. -הוא מרפא את העולם, הבן שלי.
ג'ונאס שלי. ג'ונאס!
כן, אמא?
אתה מרפא את העולם. -אני עושה כמיטב יכולתי, אמא.
הגעת מכאן, ממני.
אני עשיתי את זה. -בסדר.
אתה עושה עבודה נהדרת, נהדרת.
הוא ילד מקסים, דורה.
וגם טימותי שלך.
מעניין למה הם אף פעם לא נהיו חברים.
טוב, טימותי היה ספורטיבי. -ספורטיבי?
הוא עמד להיות מגיש בשביל "היאנקיז",
אבל הוא החליט שהוא רוצה חיים פשוטים.
הוא רוצה להיות ב"רוברט הול". -כן.
הוא עדיין יוצא עם הבחורה השמנמנה עם ה...
את יודעת, המכוערת ההיא שראיתי לפני כמה שבועות מול הבית?
היא בחורה מקסימה, דורה.
בחורה מקסימה. -זה נחמד.
את יודעת, בדיוק קראתי שאלברט סייבין מוציא חיסון לפוליו שניתן דרך הפה?
אני יורקת על סייבין. אל תזכירי את השם שלו לידי שוב!
חיסון דרך הפה.
הילד הזה שם למעלה היה במעבדה
עד 2:00 בכל בוקר, שבעה ימים בשבוע.
הסייבין הזה הוא רמאי.
הוא שרלטן. -בסדר.
אם תזכירי את השם שלו לידי שוב, זה יהיה הסוף שלך.
הסוף, אוולין!
יכול להיות יותר מחיסון אחד!
לא, יש רק אחד, וזה הוא.
הוא האחד!
החיסון הזה יהרוג אנשים.
הוא יעשה להם התקפי לב.
לך תתפגר, בובי. אתה צריך למות מוות של כלב.
שמעתי שהחיסון מכווץ את הביצים.
תעשה לי טובה, בסדר?
אתה לא יודע כלום על מדע.
אני יודע יותר ממך. -אתה לא רופא.
אם אני הייתי האחראי, הייתי מוודא שאף ילד לא יקבל את החיסון הזה.
גם לא חיסון חצבת.
אה, אם היית האחראי? -נכון.
אלוהים יעזור לכולנו אם איזה אידיוט, איזה דביל, אי פעם היה ממנה אותך לאחראי.
זה יהיה יום אפל לאנושות, אני יכולה להגיד לך את זה.
אמא, תירגעי. את לא צריכה לדבר איתו.
הוא לא יודע... אתה לא יודע על מה אתה מדבר.
אני לא יודע על מה אני מדבר? אתם משוגעים עם החיסונים שלכם.
אתה צודק. אנחנו משוגעים, בובי.
יצאנו לגמרי מדעתנו. -אנחנו משוגעים.
בגללך, כולם צריכים לקבל חיסונים.
זה כמו בגרמניה הנאצית, אדולף. -אדולף?
תסלח לי? -איך אתה מעז לקרוא לבן שלי אדולף?
אדולף. -גרמניה הנאצית?
איך אתה מעז להשוות את הבן שלי למפלצת הזאת?
ג'ונאס מציל אנשים. -שלום?
במקום לבזבז את הזמן שלך על חיסונים...
תסלחו לי. זה רחוב 69, 437-בי?
זה מספר 439. אני חושב שאתם מחפשים את הבית שלידנו.
פלואוריד גורם לבלבול מגדרי.
אני מספיק חכם כדי לשתות חלב לא מפוסטר בכל יום.
תשתו את החלב ישר מהפרה, תיקחו אותו מהעטין.
כולם יודעים את זה. -כולם יודעים את זה?
ואגב, השפעת הספרדית היא נשק ביולוגי,
רק שהיא תוכננה לא לגעת ביהודים אשכנזים ובסינים.
הממשלה לא רוצה שתדעו את זה.
כן, זה הוא. -כן, ערפתי ראש לווייתן
עם מסור חשמלי,
אבל תליתי את הראש על הקיר שלי, אז השתמשתי בו.
היי, מה אתם עושים? -קדימה.
תכלאו אותו. -מה אתם עושים?
יש לו תולעים במוח.
ויש לו דוב מת בתא המטען.
אני אוכל את הדוב הזה!
הוא פסיכופת! -אני אוכל את הדוב הזה!
בוא נלך להליכה. -מה?
אולי כשתסיימו איתו תוכלו לחזור בשבילה.
ג'ונאס... הוא כל כך מצחיק.
הוא מצחיק יותר מכל הקומיקאים האלו.
מה? -הני יאנגמן ומילטון ברל.
הוא היה יכול להיות קומיקאי אבל הוא בחר במדע.
הוא בחר במדע כי הוא גאון.
הוא גאון.
הוא הגאון שלי.
תורגם על ידי: Orly Richman Translation Services