ŽIVOT, LARRY I POTRAGA ZA NESREĆOM NEŠTO KAO POVIJEST AMERIKE
U noći 17. lipnja 1972. provalnici su upali
u ured Nacionalnog odbora Demokratske stranke
u poslovnom kompleksu Watergate u Washingtonu.
Taj je skandal upamćen kao Watergate
i rezultirao je Nixonovom ostavkom.
Novinari Carl Woodward i Bob Bernstein iz Washington Posta objavili su tu vijest
nakon neumorne istrage.
No u tomu ne bi uspjeli bez izvora kojeg su prozvali Duboko Grlo.
Anonimno im je otkrio informacije u jednoj garaži u Washingtonu,
što je ovjekovječeno u filmu Svi predsjednikovi ljudi.
Odličan film.
Doznali smo da je Duboko Grlo imao mnogo više informacija
od onoga što su Woodward i Bernstein prenijeli.
Kako stojite? -Zapeli smo.
Priča je stala.
Mislio si da ću ti pomoći?
Nikad te neću citirati.
Ne bih te citirao ni kao anonimni izvor.
Bio bi u dalekoj pozadini. Možeš mi vjerovati.
Nastavi.
Hoćeš li mi reći što znaš o Watergateu?
Čuo sam neke stvari.
Pretvorio sam se u uho.
Znaš za Ulaganja Ferguson?
Na petom su katu. Prijeti im stečaj.
Otac i sin svađaju se oko tvrtke.
Postaje gadno.
Kakve to veze ima s provalom?
Spomenuo si zgradu.
Mislio sam da misliš na zgradu Watergate.
Ne, zgrada me ne zanima. Mislim na skandal Watergate.
Na Nixonovu kampanju za reizbor i prisluškivanje demokrata u Watergateu.
Dobro.
Čujem da je G. Gordon Liddy upleten. Reci mi nešto o Liddyju.
Njegova kći idući tjedan skida zubnu protezu.
Čuo sam da će joj kupiti novi bicikl.
Nosila je protezu,
pa će sad dobiti bicikl.
Pa?
Pa sad čujem da ne želi novi bicikl.
Želi konjića.
To je vrlo skupo.
Da, konji su skupi. -Mislim da neće biti ništa od toga.
Želiš mi reći da je njime lako manipulirati?
Ne, pokušavam ti reći da joj ne želi kupiti konjića.
Kakve to veze ima s Watergateom? Ne zanima me Liddyjeva kći.
Reci mi nešto korisno.
Čujem da su Haldemani u krizi.
Kako to misliš?
Znaš da njegovu ženu Joanne bole leđa?
Znam. -Ima masera.
Recimo samo da je sad mnogo bolje,
ako me razumiješ.
Ševi je. -Pa što?
Vidio sam tipa. Visok je jedva 160 cm.
Patuljak je. -I?
Joanne je barem 10 cm viša od njega. To je gore od razlike u godinama.
Ako je tip stariji, nikomu ništa, no ako je žena starija, to je već nešto.
To nema veze s Watergateom.
Ne zanimaju me te informacije. Mislio sam...
Rekao si mi da imaš informacije. -Dao sam ti ih.
Tebi to nije zanimljivo?
Trebam nešto što će mi otkriti
što se dogodilo u Watergateu i vezi s predsjednikom Nixonom.
Reći ću ti još nešto o G. Gordonu Liddyju.
Dobro.
Bijela kuća
ne želi da se zna što znači slovo G.
A što znači? -Gordon.
Bijela kuća ne želi da se dozna da mu je ime Gordon Gordon Liddy?
Da, to ne zvuči dobro. Možda je Gus.
Pitaš me ili mi govoriš?
George, Gary... -Sad pogađaš?
Gerry s G.
Ovo je gubitak vremena.
Odlazim. -Čekaj.
Woodwarde. -Što je?
Duguješ mi za parkiranje. -Ne dugujem.
Dao sam ti mnogo informacija.
Beskorisnih.
Reći ću ti ono što bi trebao znati.
Slušam.
U gradu je tip koji se zove Doktor za travnjake.
Ali nije doktor. -Znam, vrtlar je.
Ljudi misle da je pravi doktor, ali nije.
Mislio si da je doktor, a onda si doznao da nije, pa si se naljutio?
Naplaćuje 400 dolara po dolasku.
Koliki ti je travnjak? -Ne mogu ti to reći.
Zašto si me pozvao ovamo?
Mislio sam da imaš informacije. -Složi dijelove.
Znaš kako se povezuju?
Slijedi novac.
Da slijedim novac?
Koji novac? Ne shvaćam što se događa.
Gdje je Bernstein?
Nemoj se ljutiti, ali doima se oštroumnijim od tebe.
Ovo je glupo! Reci mi nešto korisno!
Bilo što povezano s Bijelom kućom.
Dobro. Ovo je neslužbeno.
Naravno.
Kruži glasina da su Pat Nixon uhvatili kako krade
u robnoj kući Bendel.
U torbici su joj pronašli cipelu.
Samo jednu. Razmisli o tome.
Razmišljam. Jednu cipelu.
Izgubila je cipelu?
Uzela je cipelu.
Zašto bi uzela samo jednu? Ne može je nositi.
Tako je. Jesi li spreman za ovo?
Ne, mislim da nisam.
Gerald Ford išao je u maškare s unucima.
Kad ga nisu prepoznali, rekao je djeci da vrate slatkiše.
Što?
Unuci više ne razgovaraju s njime. -O čemu ti to?!
Ne zanima me! Ne zanimaju me maškare!
Ni konjići, ni zubne proteze ni preljubi!
Ništa me od toga ne zanima. Ovo je gubitak vremena.
Znaš li išta korisno?
Charles Colson otišao je na sastanak u Bijeloj kući u japankama.
Nixona nije bilo briga, ali Haldeman je pobjesnio.
Dobro, gotovi smo.
Moram i ja krenuti.
U javnoj sušionici sušim odjeću.
Bojim se da mi ju je netko ukrao.
Da, dobro, sretno ti bilo. -Znači...
Hvala na svemu. Lijepo od tebe.
Imaš li koji novčić od 25 centa ako moram vratiti odjeću?
Ne izgledaš dobro.
Možeš voziti? Imaš prijevoz?
Došao sam autobusom.
Autobusom? Tražio si novac za parkiranje.
Pokušavaš izvući lovu od mene?
To ti dokuči. -Ma zajebi ovo!
Jebi ga! Ne zovi me! Dosta mi je!
Neka me Bernstein nazove. -Ne zovi Bernsteina!
Ostavi me na miru.
Bože!
Koji čudak.
Dana 15. srpnja 1903. godine
Henry Ford dobio je prvu narudžbu za Model A,
automobil koji je proizvela njegova tvrtka u Detroitu, u Michiganu.
Do kraja godine tvornica je proizvela tisuću automobila
i tako je započela automobilska revolucija.
Ford nije bio samo izumitelj i industrijalac.
Bio je i zagriženi antisemit.
Bio je vlasnik Dearborn Independenta
te je u njemu objavljivao članke poput Međunarodnog židova.
Koji lik!
Automobili su uskoro preplavili američke ceste.
Ford je bio na vrhuncu.
Ali kao što kažu u shtetlu,
sudbina ima nezgodan način da vas pogodi ravno u tuchus.
Da?
G. Ford, stigli su građanski vođe Detroita.
Uvedi ih, mladi Cliftone. -Dobro.
Uvažena gospodo, g. Ford odvest će vas na vožnju.
Gospodo...
Načelniče Mahoney. -Drago mi je.
G. Hudson. -Henry.
A tko ste vi?
Rabin Šmuel Ben-Yanklovitz.
Upravo sam izabran u gradsko vijeće.
Čestitam.
Užitak je sudjelovati u ovakvom povijesnom događaju.
Sav treperim. Kako se ovo zove?
To zovemo automobilom.
Automobil? Da. -Sjajno.
Model A. -Smijemo li ga pogledati?
Naravno, samo ga ne dirajte.
Uistinu je veličanstven.
G. Ford, učinili ste...
Ovo je dojmljivo postignuće. -Vrlo dojmljivo.
Prekrasno. -Do 7 km/h ubrzava za jednu minutu.
Ima snagu dva konja.
Veličanstveno postignuće, g. Ford.
Hvala najljepša.
U Krakówu živi Hymie Fordberg.
Jeste li u rodu? Bili ste Fordberg, a sada ste Ford?
Skratili ste prezime? -Ne, nisam.
Mislim da jeste. -Nema nikakvog Fordberga.
Skratili ste ga? -Nisam, gospodine!
Hajdemo onda!
Svakako.
Da.
Nažalost, ima mjesta za samo dva putnika uz mene.
Ali vidim četiri sjedala.
Ima ograničenu nosivost.
Ograničenu nosivost?
Da, tako je. -Zanimljivo.
Što se može?
Ima ograničenu nosivost. -Što ćemo?
Netko će, očito, ispasti.
Da. Moramo odabrati nekoga...
Kako ćemo odlučiti tko će ići?
Ja ću vam reći.
Učinit ćemo ovo na pošteni, američki način.
Mislim na broj između nule i deset.
Onaj tko bude najbliži, vozit će se. A onaj tko ne bude, otići će.
To zvuči pošteno. -Vrlo pošteno.
Vrlo pošteno. -Sviđa mi se.
G. Hudson, počnite vi.
Pet. -Izvrsno. Načelniče?
Imam troje djece. Biram sretni broj tri.
Izvrsno. A vi, rabine?
Sedam su me puta premlatili zato što sam židov.
Zato biram broj sedam!
Nažalost, broj je bio četiri.
Da su vas barem premlatili četiri puta. Onda biste sjedili u autu,
a ne biste morali otići.
Žao mi je. -Kako sam mogao pogriješiti?
Hvala vam što ste došli.
Nema na čemu.
Baš sam imao peh, je li?
Da. -Načelniče Mahoney.
Gospodo, oprostite, hitan policijski slučaj.
Ne. -Hvala vam na strpljenju.
Ne, vratite se. -Žao mi je.
Čini se da smo ostali samo dvojica, g. Ford.
G. Ford.
Dobro, upadajte.
Što je to?
Vidi ti to!
Smirite se.
Dobar dan!
Ne obraćajte im se! Idu svojim putem.
Ovo je zaista posebno! -Hvala.
Baš je posebno. Nikad nisam vidio tako pametna pogana.
Kako ste postali tako pametni?
Imam dobre gene. -Što je ovo? Ovo...
Pretinac za rukavice. -Pretinac za rukavice.
Imate pretinac za rukavice, bombone,
možda čak i svastiku?
Svastika je drevni indijski simbol snage i ništa više.
Mislim da imate svastiku!
Nemam svastiku! -Ima svastiku!
Hymie!
Šmuele! -Moiše! Feivele!
Zaustavite auto. -Neću stati zbog njih.
Dođite. -Ne prilazite.
Ne prilazite. -Dođite!
Neka netko pomogne g. Fordu!
A njegov stroj?
Joj, ne! -Henry Ford je ozlijeđen.
G. Ford?
Mislili smo da smo vas izgubili.
Što se dogodilo? -Vaša kočija bez konja zabila se u stablo.
Odletjeli ste u izlog i imate brojne porezotine.
Izgubili ste mnogo krvi.
Bojali smo se da ćemo vas izgubiti.
Srećom, u blizini smo pronašli čovjeka koji ima rijetku krvnu grupu kao i vi.
Njegova krv upravo kola vašim žilama.
Tko je taj svetac?
Bila je micva!
Ne!
Moj brate po krvi!
Ne! Kako je to moguće?!
Zašto je ovdje takav propuh?
Baš je bisl hladnjikavo.
Trebam hrane.
Moram njupati li ću se plotzati.
Plotzamo se. -Da, plotzamo se.
Sestro, donesite suhi prepečenac.
Kakav prepečenac? Hoću pecivo s namazom.
Možda i pokoju haringu.
Da, može pokoja haringa, ali nemojte da bude preslana.
Zašto ovako govorim?
Godine 1857. James Buchanan postao je 15. predsjednik SAD-a.
Bio je i ostao jedini predsjednik koji se nikad nije oženio.
Kad je preuzeo mandat,
našao se usred sve veće krize
između sjevernih i južnih država.
Problem je, naravno, bilo ropstvo.
Buchanan je odbio zauzeti čvrsti stav po tom pitanju.
Povjesničari kažu da je njegova pasivnost
glavni uzročnik Građanskoga rata.
No nije bio neodlučan.
Zapravo je bio smeten. Recimo to tako.
Dok je sudbina Unije visjela o koncu,
on je razmišljao o drugim unijama.
Eno ih.
Ovo je sjajno.
Baš sjajno. Pogledajte samo.
Svaka čast, Appletone. Ovo je fantastično.
Ne mogu vjerovati da su sve ove žene ovdje.
Ludo!
Hvala, gospodine. -Čovječe!
Imam jedno pitanje. Kad je večera?
Ne, nema večere.
Dijelit će predjela. -Dijelit će predjela?
Da, zamisao Henryja Claya.
Nije htio zaglaviti za stolom s nekim,
pa je osmislio dijeljenje predjela.
Konobar hoda uokolo s poslužavnikom, a mi ćemo jesti stojećke.
Ali vrijeme je večere.
Ljudi neće biti sretni što nema večere.
Oduševit će se jer neće sjediti za stolom
pokraj nekoga s kime ne žele razgovarati.
G. predsjedniče, moram istaknuti jednu važnu...
Čekaj malo.
Smanji doživljaj, Appletone.
Možda bi ona htjela razgovarati s 15. predsjednikom.
G. predsjedniče, oprostite...
Ne shvaćam. Kad će večera?
Pozdrav, g. predsjedniče.
G. predsjedniče. -Dobra večer.
Dobra večer. -Dobra večer.
Gdje je? Kamo je nestala?
Kao što smo razgovarali, večeras je ovdje Jefferson Davis.
Da, dobro.
Sve se više spominje odcjepljenje.
Bilo bi sjajno da nađete vremena za njega.
Dobro. -Ne zaboravite na to.
Važno je.
Nećete zaboraviti razgovarati s Jeffersonom Davisom?
Dobra večer. -G. predsjedniče.
Znate što volim kod naramenica? Navlačenje.
Isprva samo vise. Dođu mi do ovdje negdje.
A onda napravim ovo.
Provučem jednu ruku, pa drugu. I onda napravim ovo s ramenima.
Dobro. -Zabavno je.
I onda cijeli dan ovako hodam.
Kao državnik. -Dobar dan.
Kako ste?
Pozdrav.
Vidite? Sve je to od naramenica.
Prekrasna zelena haljina. -Hvala.
Da. -Hvala.
Što je još zeleno?
Trava. Ona je zelena. I novac.
Nabrajat ćemo sve što je zeleno?
Krastavci su zeleni.
Ipak hoćete. Dobro.
Sigurno ima još toga. Sto posto.
Ima, ali ne trebamo više nabrajati.
Jeste li ikad jeli persimon?
Nisam. -Zanimljivo voće.
Zvuči kao da je nazvano prema nekomu,
nekom tipu koji se zvao Persimon.
Čaša mi je prazna. Idem do šanka. -Jack Persimon.
Možda je bio Edgar. Edgar Persimon.
Steven Persimon.
Vidi ti to. Što tako lijepa mlada dama
radi na domjenku bez pratnje?
Radim.
Ja sam James Buchanan.
Predsjednik SAD-a.
Kanape sendvič?
Koja vam je omiljena koštica?
Koštica? -Od voća.
Meni je trešnjina. -Divno.
Zabavno ih je pljuckati. Žvačete trešnju.
A sjemenke? Koje je vaše mišljenje o njima?
Nemam mišljenje o sjemenkama.
Sjemenke lubenice vrlo su klizave.
Imam trik kako ih podignuti.
Zagrabim ih rukom kao da hvatam muhu.
Zalijepe mi se za dlan, a onda ih pojedem.
Mislim da ih ne biste trebali gutati.
To je bapska priča.
Kad smo kod bapskih priča,
rado bih tebe učinio babom.
Molim? -Nije dobro?
Vratit ću se poslu.
Ma nemoj?
Znate, nemam prvu damu.
Ali vi ste prva dama koju sam večeras vidio.
Već smo se upoznali.
Pa da.
Da, tako je! Zeleno!
Da. -Dobro. Kivi.
Smeđi je i zelen. -Gotovi smo.
To je bipolarno voće. Bi...
Bok.
Znate li kako to reći na Morseovoj abecedi?
Točka, točka, točka, točka, točka.
Crtica, crtica, crtica, crtica, crtica, crtica.
Točka, točka... -To sam opet ja.
Crtica, crtica, crtica, crtica, crtica, crtica.
Dobra večer. -G. predsjedniče.
Jeste li ikad kušali mango?
Slastan je.
Vrlo je sočan. Trebate ručnik da biste ga jeli.
Sve vam se cijedi niz bradu. -Kako zanimljivo.
Ima golemu košticu. Volite li velike koštice?
Niste joj dragi.
Stao sam joj na stopalo.
Posve slučajno. No uglavnom je ona kriva.
Mislim da ima cerebralnu paralizu.
Što?
Što ima?
Cerebralnu paralizu.
Ne kontrolira kretnje. Ne shvaćam kako uopće hoda.
Ozbiljno? Meni izgleda dobro.
Koje je boje ta haljina?
Crvenkasto-smeđa. -Crvenkasto-smeđa?
Ne znam voće te boje.
Dobro. Idem potražiti nešto za jelo.
Krumpir!
Jednostavno ne shvaćam.
Svaka me odbila. Razgovarao sam o voću.
Pokrenuo sam rasprave o mangu i papaji.
Govorio sam o košticama i sjemenkama.
Spominjali ste koštice? -Da, jesam.
Koštice. Velike i male. Od bresaka i šljiva.
To mi je vrlo zanimljivo. Njima očito nije.
Ne zanimaju ih koštice. -Tako je!
To me izluđuje.
Pokušajte razgovarati o nečem nevezanom za voće.
I to sam pokušao. Pitao sam jednu tko joj je zubar.
Imala je očajne zube.
Glupo pitanje. Bilo joj je nelagodno.
Nisam je trebao pitati. Ali trebam zubara.
Je li ovo dobar trenutak za razgovor s Jeffersonom Davisom?
Zato sam se i počeo baviti politikom.
Da upoznam žene.
Morate očuvati Uniju.
Ključno je razgovarati s Jugom.
Ključno?
Da, tako je! -Hvala.
Odlično. Imam zamisao. Vidiš onu u crvenoj haljini?
Ubija me. Reći ću ti kako ću je zadiviti.
Idem razgovarati s njom, a onda se pojavi ti i reci
da moram potpisati neki dokument.
Zato što sudbina Unije visi o koncu!
Zaista je tako. -Reci to još jedanput.
Sudbina Unije visi o koncu.
Savršeno. -Ali...
G. predsjedniče. -Dobra večer.
I vama.
Znate, imam šesto čulo.
Pomalo sam mentalist.
Mogu pogoditi nečije ime, iako ništa ne znam o toj osobi.
Ozbiljno? -Pomislite na neko ime.
Razmišljajte o njemu. Vrištite ga u sebi.
Vrištite? -Vrištim.
Dobro. Čujem...
Otvorite oči.
Janet.
Ne, nisam Janet. -Gertrude?
Ne, niste ni blizu.
Corinne? -Sad ste bliže.
Ali ja...
Clarissa. -Ne.
Mislim da niste nadareni. -G. predsjedniče.
Morate potpisati vrlo važan dokument.
Sudbina Unije visi o koncu!
Sada, Appletone? Razgovaram s ovom krasoticom, Treiman.
Ime mi nije Treiman. -Drago mi je, gđice Treiman.
To mi nije ime. Uopće nije ime.
O čemu je riječ?
Pa, znate, zaratit ćemo s Italijom.
Zašto s Italijom?
Zbog rajčica.
Stvaraju zalihe.
To nije veliki problem, gđice Treiman. -Ponavljam, to mi nije ime.
Appletone, ne znaš što se zapravo događa.
Zar ćemo zaratiti zbog rajčica?
I paprika babura.
Što se događa s paprikama? -Rade zalihe i njih.
Zar ih tako silno trebamo? -Da, trebamo!
A rajčica nije povrće.
To je voće. -Da, dobro.
I crveno je. Što je još crveno?
Nemojte da zaratimo zbog rajčice.
To nije tako strašno, gđice Treiman. -To mi nije ime!
Bilo je sjajno.
Idućoj ćemo unaprijed doznati ime, a onda ću doći i pogoditi ga.
Raspametit će se.
Predsjedniče, inzistiram da razgovarate s Jeffersonom Davisom.
Dobro, hajdemo. Hoću. Hajde.
Samo hodaju uokolo s pladnjevima.
Ne shvaćam to.
Gospodo, ostavite nas.
G. predsjedniče.
Sen. Davis, imam nekoliko zamisli o Kansasu
koje će sve usrećiti.
Cijelo vrijeme dijele predjela.
Kad će večera? -Nema večere.
Nema je? Što? Ozbiljno?
Večeras dijelimo predjela.
Evo...
To hoću reći. Imaju samo usrane poslužavnike.
Stao sam joj na stopalo. Nešto s njome ne valja.
Zaboli me što ste stali na nju!
Umirem od gladi.
Pojeo sam sendvič veličine dječjeg zalogaja.
Jeo sam krekere s glupostima.
Gotovo sam siguran da sam pojeo svinjsku kitu umotanu u slaninu.
Ovo je nešto novo.
Zove se dijeljenje predjela.
Idu uokolo i jedete stojećke.
Ne! Predjela nisu večera!
Ona su uvod u večeru! Nisu zamjena za večeru.
Ako ih dovoljno pojedete, jesu!
Ako ih dovoljno pojedem... -Onda su zamjena.
Volim salatu uz večeru.
Hoće li biti salate? -Ovdje toga nema.
Salata se jede vilicom. Ne možete je jesti stojećke.
Hoće li barem biti kruha i maslaca?
Volim kruh i maslac, kao i svi. Osobito ako je kruh zagrijan.
Naravno! -I onda se maslac rastopi.
Kad stavite maslac, koji se onda rastopi...
To je poput orgazma. -Pa gdje su taj kruh i maslac?
Nisu dobri za ovo. -Nisu dobri?
Ovo nije isto kao obrok, priznajem, ali ima svojih prednosti.
Kad ste na večeri, ljudi ostaju za stolom.
Predugo ostaju. Ne volimo one koji se zadržavaju.
Možda ne na Sjeveru,
ali na Jugu to obožavamo. Draži nam je razvučeni kraj obroka.
To je dio procesa.
Mi ne volimo razvučeni kraj obroka.
Želimo pojesti, otići kući,
navući pidžamu, uzeti knjigu i opustiti se.
Ne želimo sjediti za stolom i mljeti gluposti.
To je obitelj!
S njima pogotovo ne želim razgovarati!
Okružujem se s obitelji! Rođacima iz prvog i drugog koljena!
Ni s kime se ne želim povezivati.
Želim pojesti desert i otići kući.
Reći ću vam još nešto.
Ne mogu zamisliti život u zemlji
u kojoj pola stanovništva ne ostaje za stolom nakon jela.
A ja ne mogu zamisliti život u zemlji u kojoj ostaju za stolom!
Južne države imaju sastanak za tri dana.
Doviđenja. -Da.
Samo idite i odcijepite se.
Otići ću i odcijepiti se.
Odcijepite se. -Mogli bismo se odcijepiti.
Tresem se od straha. -S pravom.
Miči se od mene!
Da. Evo, ovo je obrok. Večera!
Nemojte mi govoriti da je to večera jer očito nije!
Ovo je večera!
To je sranje!
Kako je bezobrazan.
TRI DANA POSLIJE 11 JUŽNJAČKIH DRŽAVA ODCIJEPILO SE OD UNIJE.
Potkraj 19. i početkom 20. stoljeća
dječja paraliza bila je jedna od najstrašnijih bolesti na svijetu.
U epidemijama bi umrle tisuće, a još bi ih više završilo kao invalidi.
Kao predsjednik Franklin D. Roosevelt.
Ali početkom 1950-ih godina
američki liječnik Jonas Salk stvorio je prvo uspješno cjepivo.
Ono je sve promijenilo.
Idućih je godina dr. Albert Sabin razvio oralni lijek
koji je bio jeftiniji i lakše se davao.
A 1979. godine dječja je paraliza iskorijenjena u SAD-u
zahvaljujući širokom cijepljenju.
Ponovit ću to.
Zahvaljujući širokom cijepljenju.
Zahvaljujući svojem pionirskom radu,
Jonas Salk spasio je bezbroj života diljem svijeta,
a njegova se majka silno ponosila njime.
Silno, silno se ponosila.
Dobar dan, Evelyn.
Dobar dan, Dora. Kako si?
Vrlo dobro.
Evelyn, ne znam jesam li ti rekla.
Evo nje opet. -Ali moj sin Jonas
idući će tjedan biti pred Kongresom.
Da, već si mi to više puta spomenula.
Znaš li zašto će biti pred Kongresom?
Znam.
Zato što je otkrio lijek za dječju paralizu!
Da, tako je, Dora.
Moj je Jonas otkrio lijek za dječju paralizu!
Tako je. -Baš je pametan.
Vrlo. -Jonase!
Dođi i reci Evelyn kako si otkrio lijek za dječju paralizu.
Nemam vremena, mama. Zauzet sam.
Imam mnogo posla. -Naravno.
Bok, Evelyn. Kako si?
Jonase, drago mi je vidjeti te. -Također.
Dobro izgledaš. -Hvala.
Imam mnogo posla.
Shvaćam. -Oprosti. Hvala.
Nastavi tako!
Jonase, baci se na rak! Ubija ljude!
Uspjet će. Naći će lijek za rak.
Možda. -Možda i za rak.
Znaš što? -Što?
Otkako je bio dječarac, znala sam da će biti netko.
Dali smo mu komplet za kemiju.
Naravno, izazvao je požar.
Daniel me uvijek gnjavio zbog toga.
Bio je bijesan. -Baš smiješno.
Rekao je da ne zna što će s malim.
Pa da. -Rekla sam mu da stane
jer će jednog dana biti silno ponosan zbog tog dječaka.
Majka zna.
Ako mu ove godine ne daju Nobelovu nagradu,
idem u Švedsku i zavrnut ću im vratom.
Hoćeš li? -Dok se ne uguše!
Ugušit ću ih!
Dobro, Dora. Dosta. Ohladi malo.
Znaš li da Jonas na cjepivu nije zaradio ni novčića?
Nije dobio patent. Samo želi služiti čovječanstvu.
Vrlo je dobar dječak.
Pitala sam se zašto još živi ovdje, ali sada znam.
Imamo divnu djecu.
Blagoslovljeni smo. -Bome.
Da, znam. -Blagoslovljeni ste.
Kako je Timothy? -Hvala na pitanju, Dora.
Naravno. -Znam da ti nije bilo lako.
Vrlo je dobro.
Prodaje odijela i kravate. -U Robert Hallu.
Promaknut je.
Najmlađi je upravitelj u povijesti tvrtke.
Što? -Najmlađi upravitelj u povijesti tvrtke.
Jonase! -Da, mama?
Timothy je upravitelj Robert Halla.
Može ti nabaviti odijelo za Kongres. -Odlična zamisao!
Zar ne?
Jonase, najmlađi je upravitelj u povijesti tvrtke.
Što? -Najmlađi upravitelj u povijesti tvrtke.
Divno. Odlično.
Neka ti nabavi novo odijelo za Kongres.
Imam dovoljno odijela, mama.
Koliko često ideš pred Kongres?
Ne trebam odijelo. To je lijepo od tebe. Hvala, mama.
Od Robert Halla. -Ondje ti ga sašiju po mjeri.
Razmislit ću. Smijem li?
Razmislit ćeš. Znaš da nećeš.
Razmislit ću. -Nećeš. Znam te.
Isuse. -Nećeš...
Zauzet je. Ne želi čuti majčino mišljenje.
Ne mari za odjeću, samo za čovječanstvo.
Dobro. -Moj sin liječi svijet.
Moj Jonas. Jonase!
Da, mama.
Liječiš svijet. -Trudim se, mama.
Došao si odavde. Iz mene.
Ja sam zaslužna. -Dobro.
Sjajno ti ide. Sjajno!
Krasan je mladić, Dora.
Kao i tvoj Timothy.
Zašto se nikad nisu sprijateljili?
Timothy je bio sportaš. -Sportaš?
Trebao je biti bacač Yankeesa,
ali odabrao je jednostavniji život.
U Robert Hallu. -Tako je.
Viđa li se još s onom krupnom djevojkom...
S onim gaborom koji je stajao pred kućom nedavno?
Djevojka je draga, Dora.
Baš draga. -Lijepo.
Čitala sam da će Albert Sabin predstaviti oralni lijek za dječju paralizu.
Pljujem na Sabina! Više mi ga nikad ne spominji!
Oralni lijek.
Taj je malac bio u laboratoriju do dva ujutro svaki dan u tjednu!
Sabin je prevarant.
Šarlatan. -Dobro.
Ako ga opet spomeneš, bit ćeš mrtva za mene.
Mrtva, Evelyn.
Može biti više od jednoga.
Ne, postoji samo jedan, a to je on!
On je jedini!
To će cjepivo ubiti ljude!
Dobit će infarkte.
Crkni, Bobby. Trebao bi umrijeti kao pas.
Čujem da ti se od njega smežura meštrija.
Daj, ne davi.
Nemaš pojma o znanosti.
Znam više od tebe. -Nisi liječnik.
Da sam ja glavni, nijedno ga dijete ne bi dobilo!
To vrijedi i za ospice!
Da si ti glavni? -Tako je.
Pomogao nam Bog ako neki glupan tebe postavi za predsjednika.
Bio bi to mračan dan za čovječanstvo.
Mama, smiri se. Nemoj razgovarati s njime.
Nema pojma... Nemaš pojma o čemu govoriš.
Niste normalni s tim cjepivima.
Imaš pravo. Ludi smo, Bobby.
Posve smo sišli s uma. -Ludi smo.
Zahvaljujući tebi, svi se moraju cijepiti.
Kao da smo u nacističkoj Njemačkoj, Adolfe.
Adolfe? Kako se usuđuješ? -Molim?
Adolfe! -Nacistička Njemačka?
Kako možeš mojeg sina usporediti s čudovištem?
Jonas spašava živote. -Ima li koga?
Umjesto da tratiš vrijeme na cjepiva...
Oprostite, je li ovo 69. ulica 437B?
Ovo je 439. Trebate našeg susjeda.
Fluorid izaziva zbunjenost kod spolova.
Dovoljno sam pametan da pijem nepasterizirano mlijeko.
Pijte mlijeko od krave. Ravno iz vimena!
Svi to znaju! -Baš svi?
Samo da znaš, španjolska gripa bila je biooružje.
Osmišljena je da zaobiđe Aškenaze i Kineze.
Vlada ne želi da znate to.
Da, to je on. -Odrezao sam kitu glavu motornom pilom.
Ali stavio sam je na zid. Iskoristio sam je.
Što to radite? -Dođite.
Zatvorite ga! -Što to radite?
Ima crve u mozgu!
I mrtvog medvjeda u prtljažniku!
Pojest ću tog medvjeda!
Bolestan je! -Pojest ću ga!
Prošećimo.
Kad završite s njime, vratite se po nju.
Jonase, baš si duhovit.
Duhovitiji je od svih komičara.
Što? -Od Henryja Youngmana i Miltona Berlea.
Mogao je biti komičar, ali odabrao je znanost.
Odabrao je znanost jer je genijalac!
Genijalac!
Moj genijalac!
Prijevod: Davor Fröbe