DEWEY SLÅR TRUMAN
KONFIDENSIELT WATERGATE
Kvelden 17. juni 1972 brøt innbruddstyver seg inn på kontoret
til Det demokratiske partis nasjonale komité
i Watergate-komplekset i Washington D.C.
Skandalen ble kjent som "Watergate",
og førte til at Nixon gikk av som president.
"I NASJONENS INTERESSE"
Journalistene Carl Woodward og Bob Bernstein skrev artikkelen
etter iherdig etterforskning.
Men de kunne ikke ha gjort det
uten en kilde de kalte "Deep Throat",
som anonymt lekket informasjon til dem
i en garasje i D.C.,
noe som ble udødeliggjort av filmen Alle presidentens menn.
Bra film.
Vi har også funnet ut at Deep Throat hadde mye mer å si
enn Woodward og Bernstein fortalte.
-Hvor er du? -Sitter fast.
Artikkelen har stoppet opp.
Trodde du at jeg ville hjelpe?
Jeg vil aldri sitere deg.
Ikke engang som anonym kilde.
Du er dyp bakgrunn. Stol på meg.
Fortsett.
Hva vet du om Watergate?
Jeg har hørt et par ting.
Jeg er lutter øre.
Kjenner du til Ferguson Investments?
I femte etasje. De går konkurs.
Far og sønn slåss om selskapet.
Det begynner å bli stygt.
Hva har det med innbruddet å gjøre?
Du nevnte bygningen.
Jeg trodde du snakket om Watergate-bygningen.
Jeg bryr meg ikke om bygningen. Jeg snakker om Watergate-skandalen.
Nixons gjenvalgskampanje og avlyttingen av DNC
i Watergate-bygningen.
Akkurat.
G. Gordon Liddy er visst involvert. Fortell meg om Liddy.
Datteren hans skal fjerne reguleringen neste uke,
og de skal kjøpe ny sykkel til henne.
Hun gikk med regulering,
så hun får sykkel.
Hva så?
Hun vil ikke engang ha sykkel.
Hun vil ha en ponni.
Ganske dyrt.
-Ja, de er dyre. -Det blir nok ikke noe av.
Mener du at han er lett å manipulere?
Nei, han vil ikke kjøpe ponni til henne.
Hva har det med Watergate å gjøre? Jeg bryr meg ikke om Liddys datter.
Du må gi meg noe jeg kan bruke.
Det går visst ikke bra med Haldeman-familien.
Hvordan det?
Vet du at kona hans, Joanne, har dårlig rygg?
-Ja. -Hun hadde en massør...
og la oss bare si at hun har det mye bedre,
hvis du skjønner.
-Han knuller henne. -Hva så?
Jeg har sett fyren. Han er 163 cm.
-Ei lita reke. -Og?
Joanne er 10 cm lengre. Det er verre enn stor aldersforskjell.
Hvis mannen er eldre, er det greit. Hvis kvinnen er eldre, er det verre.
Det har ingenting med Watergate å gjøre.
Jeg bryr meg ikke om det. Jeg trodde du hadde...
-Du sa du hadde informasjon. -Jeg ga deg jo informasjon.
Er det ikke interessant?
Jeg trenger noe som kan avsløre
hva som skjedde med Watergate og forbindelsen til president Nixon.
Jeg skal si deg en ting til om G. Gordon Liddy.
OK.
Det hvite hus...
vil ikke at noen skal vite hva G-en står for.
-Hva står den for? -Gordon.
Vil de ikke at folk skal vite at han heter Gordon Gordon Liddy?
Det høres galt ut. Kanskje det er Gus.
Spør du eller sier du det?
-George, Gary... -Prøver du bare?
Gerry med G...
Dette er bortkastet tid.
-Jeg er ferdig. -Vent.
-Woodward. -Hva?
-Du skylder meg for parkering. -Nei.
Jeg ga deg mye informasjon.
Ubrukelig informasjon.
Greit, her er noe du bør vite.
Jeg lytter.
En fyr i byen kaller seg "plenlegen".
-Men han er ikke lege. -Han er gartner.
Folk tror han er lege, men det er han ikke.
Trodde du han var lege,
fant ut at han ikke er det, og er sur?
Han tar $ 400 per besøk.
-Hvor stor er plenen din? -Det kan jeg ikke si.
Hvorfor fikk du meg hit?
-Du hadde informasjon. -Sett bitene sammen.
Vet du hvordan de henger sammen?
Følg pengene.
"Følg pengene"?
Hvilke penger? Jeg forstår ikke.
Hvor er Bernstein?
Han virker skarpere enn deg, hvis jeg kan si det.
Dette er pisspreik. Gi meg noe jeg kan bruke.
Noe som har med Det hvite hus å gjøre.
OK, men dette er helt uoffisielt.
Selvsagt.
Det går et rykte om at Pat Nixon ble tatt i butikktyveri
i Bendels varehus.
De fant en sko i veska hennes.
Én sko. Tenk på det.
Jeg tenker på det. Én sko.
Mistet hun en sko?
Hun tok en sko.
Hvorfor tok hun én sko? Hun kan ikke bruke én sko.
Nettopp. Er du klar for dette?
Nei, jeg tror ikke det.
Gerald Ford gikk knask eller knep med barnebarna.
Da han ikke ble gjenkjent, ba han barna gi snopet tilbake.
Hva...?
-Barnebarna snakker ikke med ham. -Hva snakker du om?
Jeg bryr meg ikke om knask eller knep.
Jeg bryr meg ikke om ponnier, regulering eller forhold.
Jeg bryr meg ikke om noe av dette. Det er bortkastet tid.
Har du noe jeg kan bruke?
Charles Colson brukte sandaler på et møte i Det hvite hus.
Nixon brydde seg ikke, men Haldeman lagde oppstyr.
V er ferdige her.
Jeg må også dra,
for jeg bruker et offentlig renseri til klærne mine,
og jeg er redd for at noen kanskje tok klærne mine.
-Lykke til med det. -Så...
Takk for alt. Jeg setter pris på det.
Har du noen mynter i tilfelle jeg må legge på mer?
Du virker ikke frisk.
Kommer du deg hjem? Har du skyss?
Jeg tok bussen.
Tok du bussen? Du ba om parkeringspenger.
Prøvde du å presse meg?
-Det må du finne ut av. -Faen ta dette.
Faen ta det. Ikke ring meg. Jeg er ferdig.
-Be Bernstein ringe meg. -Ikke ring Bernstein.
La meg være.
Herregud!
Rar fyr.
15. juli 1903
tok Henry Ford sin første bestilling på A-Forden,
en bil laget av Ford Motor Company
i Detroit, Michigan.
På slutten av året hadde fabrikken laget 1000 biler,
og bilrevolusjonen hadde begynt.
Ford var ikke bare oppfinner og entreprenør.
Han var også en rabiat antisemitt.
HENRY FORD
Han eide Dearborn Independent
og brukte avisen til å utgi artikler som "The International Jew".
VERDENS STØRSTE PROBLEM
For en fyr.
Snart ville det være biler på alle veier i USA.
Ford var på toppen av verden.
Men det sies jo
at skjebnen har en rar måte å sparke deg i rumpa på.
Ja?
Mr. Ford, Detroits samfunnsledere er her.
-Send dem inn, Clifton. -OK.
Mine herrer, la Mr. Ford kjøre dere en tur.
Mine herrer...
-Politimester Mahoney. -Hyggelig.
-Mr. Hudson? -Henry?
Hvem er du?
Rabbi Shmuel Ben-Yanklovitz.
Akkurat valgt til bystyret.
Gratulerer.
For en glede å være en del av en så historisk begivenhet.
Det kribler. Hva kaller du dette?
Vi kaller det en "motorvogn".
-"Motorvogn", ja. -Helt utrolig.
-Det er A-Forden. -Kan vi ta en titt?
Greit. Ikke rør, men dere kan ta en titt.
Virkelig praktfull.
Mr. Ford, du har laget...
-En utrolig prestasjon. -Svært imponerende.
-Nydelig. -Den går fra 0 til 11 på ett minutt.
Og den har to hestekrefter.
For en utrolig prestasjon, Mr. Ford.
Tusen takk.
I Krakow
bor en Hymie Fordberg.
Er dere i slekt? Gikk du fra Fordberg til Ford?
-Forkortet du det? -Jeg forkortet ikke navnet.
-Jeg tror du forkortet det. -Det er ingen Fordberg.
-Forkortet du det? -Nei, sir.
Vel... Kom igjen.
Absolutt.
Ja.
Dessverre har den bare plass til to passasjerer og meg, så...
Men jeg ser fire seter.
Men det er en vektgrense.
En vektgrense.
-En vektgrense, ja. -Interessant.
Hva kan man gjøre?
-Det er en vektgrense. -Hva kan man gjøre?
Noen blir visst utelatt.
Vi må velge noen å...
Hvordan skal vi bestemme oss for hvilke to?
Jeg skal si deg hvordan.
Vi gjør det på rettferdig, amerikansk måte.
Jeg tenker på et tall mellom null og ti.
Den som er nærmest, blir med. Ellers får man ikke.
-Det virker rettferdig. -Veldig rettferdig.
Svært rettferdig.
Mr. Hudson, vil du begynne?
-Fem. -Utmerket. Politimester?
Jeg har tre barn. Lykketallet er tre.
Utmerket. Og du... rabbi?
Jeg har blitt slått for å være jødisk sju ganger,
så jeg sier sju.
Beklager, tallet var fire.
Hadde du blitt slått fire ganger, hadde du vært i bilen
i stedet for å måtte gå.
-Beklager. -Hvordan kan jeg ha bommet?
Takk for at du kom.
-Ja, selvsagt. -Ja.
Synd for meg, hva?
-Ja. -Politimester Mahoney.
Mine herrer, vi har dessverre en nødssituasjon.
-Nei. -Takk for at du tok deg tid.
-Nei, kom tilbake. -Beklager.
Nå er vi visst bare to, Mr. Ford.
Mr. Ford.
Greit, hopp inn.
Hva er det?
Se her!
Ro deg ned.
Hallo.
Ikke snakk med dem. De er på vei.
-Dette er virkelig flott! -Takk.
Dette er virkelig flott. En så smart ikke-jøde.
Hvordan ble du så smart?
-Gode gener, antar jeg. -Hva er dette?
-Det er hanskerommet. -Hanskerom.
Et lite rom til hansker, pastiller
og kanskje hakekors?
Hakekors er et eldgammelt indisk symbol på styrke.
Jeg tror du har hakekors.
-Jeg har ikke hakekors. -Han har et hakekors!
Hymie!
-Shmuel! -Moishe! Feivel!
-Stopp bilen. -Jeg stopper ikke for dem.
-Kom. -Hold dere unna.
-Kom.
Hjelp Mr. Ford.
Han har krasjet med maskinen sin.
-Å nei. -Henry Ford er skadet.
Mr. Ford?
Et øyeblikk trodde vi at vi hadde mistet deg.
Hva skjedde?
Den nye hesteløse vognen traff et tre.
Du ble kastet inn i et vindu og fikk mange kuttskader.
Du mistet mye blod,
og vi var redde for å miste deg.
Heldigvis fant vi en donor i nærheten
med din blodtype.
Blodet hans strømmer gjennom årene dine nå.
Hvem er denne hellige mannen?
Det var mitzva.
Nei!
Blodbror!
Nei! Hvordan kunne dette skje?
Hvorfor er det så trekkfullt her?
Det er litt kjølig.
Og jeg trenger mat.
Jeg må spise, ellers kollapser jeg.
-Vi kollapser. -Ja, vi kollapser.
Pleier, kan vi få litt ristet brød?
Jeg vil ha en bagel med kremost.
Kanskje litt sild.
Ja, litt sild, men ikke for salt...
Hvorfor snakker jeg sånn?
JAMES BUCHANAN SOM PRESIDENT
I 1857 ble James Buchanan nasjonens 15. president.
Han var og er fortsatt den eneste presidenten som aldri giftet seg.
Da han tiltrådte embetet,
befant han seg midt i en krise
mellom nord- og sørstatene.
Problemet var slaveri.
Buchanan nektet å ta standpunkt på noen side av debatten,
og historikere klandrer passiviteten
som en viktig faktor til borgerkrigen.
Men han var ikke ubesluttsom.
Han var heller... distrahert.
Selv med unionens skjebne på spill,
hadde han annet å tenke på.
Der er de.
Dette var noe, ja.
Se på her.
Bra jobbet, Appleton. Dette er fantastisk.
Tenk at alle kvinnene er her.
Det er utrolig.
-Takk, sir. -Du store.
Jeg har ett spørsmål. Når er middagen?
Nei. Det er ikke middag.
-Forretter. -Forretter?
Jeg fikk ideen fra Henry Clay.
Han likte ikke å sitte ved siden av noen,
så han kom på ideen om forretter.
Servitøren går rundt med brett, og vi spiser stående.
Det er middagstid, president.
Folk kan bli opprørt uten middag.
Nei, de vil elske det, for man sitter ikke ved bord
ved siden av noen man ikke vil snakke med.
President, jeg har en viktig ting...
Vent litt.
Vent litt, Appleton.
Kanskje hun vil snakke med den 15. presidenten.
President, jeg beklager...
Jeg forstår ikke. Når er det middag?
Vær hilset, president.
-President. -God aften.
-God aften, president.
Hvor er hun? Hva skjedde med henne?
Jefferson Davis er til stede i kveld.
Ja.
Det snakkes om løsrivelse.
Det hadde vært flott om du fikk snakket med ham.
-Ja. -Husk det.
Det er viktig.
Husk å snakke med Jefferson Davis...
-God aften. -President.
Vet du hva jeg elsker med bukseseler? Å ta dem på.
Først dingler de. De er her nede.
Og så gjør man sånn:
Én arm inn. Den andre armen inn. Og så bevegelsen med skuldrene.
-OK. Ja. -Det er gøy.
Hele dagen går man rundt sånn.
-Staselig. -Hvordan står det til?
-Står til? -President.
-Hallo. -Hallo.
Ser du? Bukseseler.
-Nydelig grønn kjole. -Takk.
-Ja. -Takk.
Hva annet er grønt?
Gress. Gress er grønt. Penger.
Skal vi bare si grønne ting?
Sylteagurker er grønne.
Du skal det. OK.
Det må jo finnes mer.
Det finnes mer, men det går bra.
Har du spist persimon?
-Nei. -Interessant frukt.
Den må ha blitt oppkalt etter noen.
Som om det var en fyr som het Persimon.
-Det er tomt. Jeg går til baren. -Jack Persimon?
Kanskje det fantes en Edgar Persimon?
Steven Persimon?
Hva gjør en vakker ung kvinne som deg
på en fest som dette uten følge?
Jeg jobber.
Jeg er James Buchanan,
USAs president.
Kanapé?
Hva er yndlingssteinen din?
-Stein? -Fruktstein.
-Min er kirsebær. -Herlig.
De er morsomme å spytte ut. Man tygger kirsebæret:
Hva med frø? Hva synes du om frø?
Jeg vet ikke med frø.
Vannmelonfrø er glatte og små.
Jeg har et triks for å plukke dem opp.
Jeg moser dem med hånda som om jeg dreper en flue.
De fester seg i håndflaten. Så spiser jeg dem.
Jeg tror ikke man skal svelge frøene.
Det er et kjerringråd.
Apropos kjerringråd.
Jeg vil gjerne gjøre deg til kjerringa mi.
-Unnskyld? -Ikke?
Jeg må tilbake til jobben.
Jaså?
Jeg har ingen førstedame,
men du er den første damen jeg har sett i kveld.
Vi har møttes.
Å, ja.
Den grønne.
-Ja. -Kiwi.
-Brun og grønn. -Vi er ferdige.
Frukten går begge veier. Det...
Hallo.
Kan du si det med morsetegn?
Prikk, prikk, prikk, prikk, prikk.
Strek, strek... Strek, strek, strek.
-Prikk, prikk, prikk... -Meg igjen.
Strek, strek... Strek, strek, strek, strek.
-Hallo. -Hallo, president.
Har du smakt mango?
Nydelig.
Veldig saftig. Man trenger håndkle for å spise en.
-De drypper av ansiktet. -Fascinerende.
De har stor stein. Liker du stor stein?
Hun liker deg ikke.
Jeg tråkket henne på foten.
Helt tilfeldig. Mest hennes feil, må jeg si.
Jeg tror hun har en lammelse.
Hva?
Hva for noe?
Hun har en lammelse.
Ingen kontroll over motorikken. Hvordan klarer hun å gå?
Hun ser helt bra ut.
Hvilken farge er den kjolen?
-Rødbrun. -Rødbrun?
Hva er rødbrunt?
OK. Jeg skal finne noe å spise.
Rødbrune poteter!
Jeg skjønner ikke.
Jeg får det ikke til. Jeg snakker om frukt.
Jeg snakket om mango og papaya.
Jeg snakket om stein og frø...
-Snakket du om stein? -Stein, ja.
Store og små steiner. Fersken og plommer.
Jeg synes det er interessant. Tydeligvis ikke.
-De tenker ikke på stein. -De tenker ikke på stein.
Det gjør meg sprø.
Snakk om noe ikke-frukt-relatert.
Jeg gjorde det. Jeg spurte en om tannlegen.
Forferdelige tenner.
Dumt spørsmål. Hun ble flau.
Jeg skulle aldri ha spurt. Men jeg trenger en tannlege.
Passer det å snakke med Jefferson Davis nå?
Det var derfor jeg begynte med politikk.
For å treffe kvinner.
Du må bevare unionen.
Det er svært viktig å snakke med sørstatene.
Svært viktig?
-Ja. -Takk.
Flott. Jeg har en idé. Ser du hun i rødt?
Hun tar knekken på meg.
Slik kan jeg imponere henne.
Jeg skal snakke med henne. Så kommer du til meg og sier:
"Sir, du må undertegne et dokument.
Unionens skjebne avhenger av det."
-Den gjør det. -Gjenta det.
Unionens skjebne avhenger av det.
-Perfekt. -Men...
-President. -Hallo.
Hallo.
Jeg har en sjette sans.
Jeg er en tankeleser.
Jeg kan gjette navn uten å vite noe om personen.
-Virkelig? -Tenk på navnet ditt.
Tenk på det. Skrik det inni deg.
-Skriker du? -Jeg skriker.
OK. Jeg får...
Åpne øynene...
Janet.
-Nei, det er ikke Janet. -Gertrude?
Ikke i nærheten engang.
-Corinne? -Nærmere.
Jeg...
-Clarissa. -Nei.
-Du har ikke talent for dette. -President.
Jeg har et viktig dokument du må undertegne.
Unionens skjebne avhenger av det.
Nå, Appleton? Jeg snakker med vakre Treiman her.
-Jeg heter ikke Treiman. -Hyggelig, Miss Treiman.
Jeg heter ikke det. Det er ikke engang et navn.
Hva dreier det seg om?
Vi skal i krig med Italia.
Hvorfor skal vi i krig med Italia?
Tomatproblemer.
De hamstrer tomater.
-Det er ikke så farlig, Miss Treiman. -Jeg heter ikke Treiman.
Du vet ikke hva som egentlig foregår, Appleton.
Går vi til krig om tomater?
Og paprika.
-Hva skjer med paprika? -De hamstrer paprika også.
-Trenger vi dem virkelig? -Ja, det gjør vi.
Tomat er ikke en grønnsak.
-Det er en frukt. -OK.
Og de er røde. Hva annet er rødt?
Ikke får oss til å krige om tomater.
-Det er ikke så farlig, Miss Treiman. -Jeg heter ikke Treiman.
Det var flott.
Med den neste
finner vi ut navnet på forhånd, og så kommer jeg og gjetter det.
Jeg skal forbløffe dem.
Sir, jeg må insistere på at du snakker med Jefferson Davis.
OK, da gjør vi det. Kom igjen.
De går rundt med brett.
-Jeg forstår ikke. -Forretter.
Unnskyld oss.
President.
Senator Davis, jeg har noen tanker om Kansas.
Jeg tror det kan gjøre alle fornøyde.
De har delt ut forretter hele tiden.
-Når er middagen? -Det er ikke middag.
Ikke...? Hva?
Mener du det?
Ja. Det kalles forretter.
Bare...
Det er det jeg mener. Bare bedritne brett.
Jeg tråkket henne på tåa. Det er noe galt med henne.
Jeg driter i om du tråkker henne på tåa.
Jeg er skrubbsulten.
Jeg spiste et bittelite smørbrød.
Jeg spiste kjeks med noe tull på.
Jeg tror jeg spiste en grisepikk i bacon.
Det er noe nytt.
Det heter "hors d'oeuvres".
De går rundt, og du spiser den stående.
Nei. Forretter er ikke middag.
De er før middag, ikke i stedet for middag.
Spis nok, så er det det.
-Spiser jeg nok... -Er det i stedet for.
Jeg liker salat til middagen.
-Blir det salat? -Det fungerer ikke.
Man spiser det med gaffel. Man kan ikke stå.
Kan jeg i det minste forvente brød og smør?
Jeg liker brød og smør,
spesielt hvis man varmer brødet.
-Man varmer jo brødet. -Så smøret smelter?
Smøret smelter på brødet.
-Herregud, det er orgasmisk. -Hvor er brødet og smøret?
-Det funker ikke her. -Det funker bare ikke.
Kanskje det ikke er det samme som et måltid.
Det skal du ha. Men det har sine fordeler.
Hvis det er middag, blir folk ved bordet.
De blir for lenge. Vi liker ikke det.
Kanskje ikke i nord.
I sør elsker vi det. Vi foretrekker en rolig slutt på måltidet.
En del av prosessen.
I nord liker vi ikke en rolig slutt på måltidet.
Vi vil spise og dra hjem,
ta på pysjamas, ta en bok og slappe av.
Vi vil ikke sitte ved et bord og prate piss...
Det er som en familie.
De er de siste jeg vil snakke med.
De vil jeg omgi meg med. Søskenbarn og tremenninger.
Jeg vil ikke ha kontakt med noen.
Jeg vil bli ferdig med desserten og dra hjem.
Jeg skal si deg noe annet.
Jeg kan ikke forestille meg å bo i et land
der halve befolkningen ikke sitter igjen etter et måltid.
Jeg kan ikke forestille meg å bo i et land som sitter igjen.
Sørstatene møtes om tre dager.
-God kveld. -Ja.
Gå og løsriv deg.
Jeg skal gå og løsrive meg.
-Løsriv deg. -Vi kan løsrive oss.
-Vi er redde. -Det bør dere være.
Kom deg vekk fra meg!
Å ja. Dette er et måltid. Middag!
Ikke våg å si at det er middag når det ikke er middag.
Dette er middag.
Pisspreik!
Så frekt.
Tre dager senere trakk elleve sørstater seg fra unionen.
På slutten av 1800- og starten av 1900-tallet
var polio en av verdens mest fryktede sykdommer,
med utbrudd som dreper tusenvis og lammer mange flere,
inkludert president Franklin D. Roosevelt.
Men tidlig på 1950-tallet
skapte legen Jonas Salk den første vellykkede poliovaksinen.
Det endret alt.
I årene som fulgte skapte Dr. Albert Sabin en oralvaksine
som var billigere å produsere og enklere å gi.
Og i 1979 var polio fjernet fra USA
takket være utbredt vaksine.
La meg gjenta det.
Takket være utbredt vaksinasjon.
På grunn av hans banebrytende arbeid
reddet Jonas Salk utallige liv over hele verden
og gjorde moren sin veldig stolt.
Veldig stolt.
Hallo, Evelyn.
God ettermiddag, Dora. Hvordan går det?
Ganske bra.
Evelyn, jeg vet ikke om jeg nevnte...
-Sånn. -...at min sønn Jonas
skal møte i Kongressen neste uke.
Ja, du har nevnt det før. Flere ganger.
Vet du hvorfor han skal møte i Kongressen?
Ja.
Fordi han fant kuren mot polio.
Ja, det gjorde han, Dora.
Min Jonas fant kuren mot polio.
-Det gjorde han. -Han er så smart.
-Det er veldig kult. -Jonas!
Kom ned og fortell Evelyn hvordan du fant kuren mot polio.
Jeg har ikke tid, mamma. Jeg er litt opptatt.
-Jeg har mye å gjøre. -Selvsagt.
Hallo, Evelyn. Står til?
-Hyggelig å se deg. -Hyggelig å se deg også.
-Du ser godt ut. -Takk.
Jeg har bare mye å gjøre.
-Jeg forstår. -Tilgi meg. Takk.
Fortsett sånn.
Jonas, kurer kreft. Det dreper folk.
Han finner det. Kuren mot kreft.
-Kanskje. -Kanskje kreft.
-Vet du hva? -Hva?
Jeg visste fra han var liten gutt...
-Gjorde du? -...at han var ment for...
Vi ga ham et kjemisett.
Og han startet selvsagt brann.
Daniel snakket bare om det.
-Han var rasende. -Så morsomt.
Han sa: "Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med ham."
-Ja. -Jeg sa: "Vent, Daniel.
En dag vil gutten gjøre deg veldig stolt."
En mor vet.
Og får han ikke Nobelprisen i år,
drar jeg til Sverige og vrir nakken om på dem.
-Å ja? -Helt til jeg kveler dem.
Jeg kveler dem.
OK, Dora. La det være.
Vet du at Jonas ikke har tjent et øre på vaksinen?
Han tok ikke patent på det. Han vil bare tjene menneskeheten.
Han er en veldig snill gutt.
Jeg lurte på hvorfor han fortsatt bodde her,
men nå forstår jeg.
Vi har nydelige barn.
-Det er en velsignelse. -Ja.
-Jeg vet det. -En velsignelse.
-Hvordan går det med Timothy? -Takk for at du spør, Dora.
-Selvsagt. -Jeg vet det ikke var lett.
Han... Bra. Han...
-Med dressene og slipsene? -Hos Robert Hall.
Han ble nettopp forfremmet.
Han er den yngste sjefen i selskapets historie.
-Hva? -Den yngste sjefen
i selskapets historie.
-Hei, Jonas! -Ja, mamma?
Timothy er sjef hos Robert Hall.
-Han kan skaffe deg ny dress. -God idé.
Ikke sant?
Jonas er den yngste sjefen i selskapets historie.
-Hva? -Den yngste sjefen
i selskapets historie.
Fantastisk. Flott.
La ham skaffe deg en ny dress til Kongressen, Jonas.
Jeg har mange dresser, mamma.
Hvor mange ganger er du i Kongressen?
Jeg trenger ikke dress. Men den er hyggelig. Takk, mamma.
-Fra Robert Hall. -De har skredder der.
Jeg skal vurdere det. Kan jeg vurdere det?
Du skal ikke vurdere det.
-Jeg skal vurdere det. -Nei. Jeg kjenner deg.
-Herregud. -Du skal ikke...
Han er opptatt. De vil ikke høre fra mødrene sine.
Han bryr seg ikke om klær. Bare om menneskeheten.
-Akkurat. -Gutten min helbreder verden.
Min Jonas. Jonas!
Ja, mamma?
-Du helbreder verden. -Jeg gjør mitt beste, mamma.
Du kom fra meg.
-Ja. -OK.
Du er kjempeflink.
Han er en flott gutt, Dora.
Det er Timothy også.
Lurer på hvorfor de aldri ble venner.
-Timothy var sporty. -Sporty?
Han skulle bli kaster for Yankees,
men bestemte seg for et enkelt liv.
-Han vil jobbe hos Robert Hall. -Ja.
Dater han fortsatt den kraftige jenta med...?
Hun jeg så foran huset for noen uker siden?
Hun er ei flott jente, Dora.
-Ei flott jente. -Så fint.
Jeg leste nettopp at Albert Sabin kommer med en oral poliovaksine.
Jeg spytter på Sabin. Aldri si navnet hans igjen.
Oral vaksine.
Gutten der oppe var i et laboratorium
til klokka to hver morgen sju dager i uka.
Sabin er en svindler.
-En sjarlatan. -OK.
Nevner du navnet hans igjen, er det over for deg.
Slutten, Evelyn.
Det kan være mer enn én.
Nei, det er bare én, og det er ham.
Det er ham!
Vaksinen vil drepe folk.
Den vil gi dem hjerteinfarkt.
Bare dø, Bobby. Du bør dø som en hund.
Den får visst stellet til å krympe.
Gi deg.
Du vet ingenting om vitenskap.
-Jeg vet mer enn deg. -Du er ikke lege.
Var jeg sjef, ville jeg sørget for at ingen barn tok vaksinen.
Det gjelder meslinger også.
-Hvis du bestemte? -Ja.
Gud hjelpe alle sammen hvis en idiot gir deg ansvaret.
Det hadde vært en mørk dag for menneskeheten.
Mamma. Slapp av. Du trenger ikke snakke med ham.
Han vet ikke... Du vet ikke hva du snakker om.
Dere og vaksinene deres.
Du har rett. Ja, Bobby.
-Vi er sprø. -Vi er sprø.
Takket være deg må alle vaksineres.
-Det er som Nazi-Tyskland, Adolf. -Adolf?
-Unnskyld? -Kaller du gutten min Adolf?
-Adolf. -Nazi-Tyskland?
Våger du å sammenligne sønnen min med det monsteret?
-Jonas redder liv. -Hallo?
I stedet for å kaste bort tid på vaksiner...
Unnskyld meg. Er dette 437B 69th Street?
Dette er 439. Du skal til naboen.
...fluorid skaper kjønnsforvirring.
Jeg er smart nok til å drikke upasteurisert melk hver dag.
Drikk melka rett fra kua. Ta det fra spena.
-Alle vet det. -Vet alle det?
Spanskesyken er forresten et biologisk våpen,
men det skader ikke jøder og kinesere.
Myndighetene vil ikke at dere skal vite det.
-Det er ham. -Jeg kuttet hodet av en hval
med motorsag.
Jeg satte hodet på veggen, så jeg brukte det.
-Hva gjør du? -Kom igjen.
-Lås ham inne. -Hva gjør dere?
Han har mark i hjernen.
Og en død bjørn i bagasjerommet.
Jeg skal spise bjørnen!
-Han er syk. -Jeg skal spise bjørnen!
-La oss gå en tur. -Hva?
Kanskje du kan hente henne når du er ferdig med ham.
Jonas... Han er så morsom.
Morsommere enn alle komikerne.
-Hva? -Henny Youngman og Milton Berle.
Han kunne vært komiker, men valgte vitenskap.
Han valgte vitenskap fordi han er et geni.
Han er et geni.
Han er geniet mitt.