Život, Larry i potraga za nesrećom Nešto kao povijest Amerike
Uvečer 18. travnja 1775. godine
Paul Revere morao je odjahati u Lexington, u Massachusettsu,
te javiti da se britanski vojnici smješteni u Bostonu
spremaju krenuti sjeverozapadno od grada.
Revere je krenuo na konju.
Za dlaku je izbjegao da ga uhvate kod Charlestona,
a zatim je promijenio put i projahao kroz Medford
te upozorio koloniste na nadolazeći napad.
Znate ono: Britanci dolaze!
Revere je svojom hrabrošću spasio mnoge,
no pritom je neke i uništio.
Britanci dolaze! - Moramo pobjeći!
Britanci dolaze! Britanci dolaze!
Bože, pomozi nam! - Britanci dolaze!
Moramo se požuriti! - Bježite!
Spašavajte glavu!
Sranje! Britanci dolaze!
Britanci dolaze!
Zaboga! Elsbeth!
Da? Što je bilo? - Britanci dolaze!
Britanci dolaze! - Što?!
Moramo se spakirati i pobjeći! - Kamo ćemo?
- Ne znam. - Mojoj sestri u Ipswitch.
Tvojoj sestri? - Da.
Ne, puritanka je. Ne možemo.
Prije svakog se obroka moli 45 minuta.
Ne znam na čemu zahvaljuje. Pola joj je djece gluho.
Ima petero normalne djece. - Dobro, idemo tvojoj sestri.
Dobro. - Uzmi stvari.
Spakiraj se. - Da ponesem mrkve?
Pametno. - A jaja?
Jaja na konju? Jesi li normalna?
Uzimaš svoju zbirku pera?
Ovo nije zbirka pera.
To su pera za pisanje. Skupljam ih od malih nogu.
Ovo je držao John Winthrop kad je umro od upale porebrice.
Napravi mjesta za mamu. - Nećeš to nositi.
Njezin portret sa svadbe. Imala je 25 g.
Čudovište. - Ide u tvoju škrinju.
Daj... - Uzet ću mamu.
Molim te! Mrtva je! - Miči tu jebenu ženu...
Ostavi je. Ne trebamo je u kolima.
Znaš što me ljuti kod tebe?
Bolje da ne spomeneš kako pravim maslac.
Ozbiljno? - Da.
Nitko ne pravi maslac gore od tebe.
Ne bi ga napravio da spasiš živu glavu.
Kako se usuđuješ?!
Nitko ga ne pravi bolje od mene. Najbolji sam.
U smjeru kazaljke na satu i onda gore-dolje.
Brže i brže. Pravim, pravim, pravim.
Mama je rekla da se udam za tebe, ali da ti je maslac gorak.
Nije gorak, bolji je! - Gorko nije bolje!
Gorki je bolji! - Nitko ne voli tvoj maslac!
Kad smo već kod toga, tvoj je golub suh.
Moj golub? Svi ga obožavaju!
Nitko ga ne voli. I znaš što?
Zato nam nitko više ne dolazi.
Ne podnose ga.
Trebaš im vidjeti izraz lica kad ga jedu. Trzaju se, mučno im je.
Znaš zašto ne dolaze? Zato što si dosadan.
Zato te Michael Finney nije pozvao na čajanku.
Rekao je da samo govoriš o poslu.
Moj je posao vrlo zanimljiv.
Gradiš bačve. - Da.
Bačve su zanimljive. - Nikomu nisu zanimljive.
Tebi nisu zanimljive jer ne razumiješ bačve.
Bačve su previše složene za tebe.
Teško ju je napraviti. - Teško je postaviti letve u krug?
Misliš da je lako napraviti krug?
Baš si glupa! - Lako je napraviti krug od letva.
Pa dolaze od stabla!
Koje je okruglo!
I veličine bačve!
Nemam vremena za svađu. Zaboravimo ovo.
Moramo se spakirati. - Dobro.
Ponijet ću još kitove kosti. - Da, pametno.
Što je to? Što to nosiš? - Ma ništa.
Ako nije ništa, pokaži mi. - Da je nešto, pokazao bih ti.
Ali nije ništa. Ne moraš to gledati.
Želim vidjeti, ma što bilo.
Zašto imaš crteže Indijanki golih grudi?
To je lako objasniti.
Pokrećem obrt pravljenja maslaca.
Htio sam njezinu sliku staviti na staklenku.
Nisam znao da će biti gola.
Zašto bi na staklenci imao slike golih Indijanka plemena Mašpi?
Mašpi? To su Irokezice. Nisam divljak.
Kakve to veze ima s maslacem?!
Oprostite. - Što je to?
Ispričavam se.
Britanci ne dolaze.
Ne dolaze. - Što?
Pogriješio sam. Oprostite. - Što to govoriš?
Ne idu ovamo.
Idu u Concord. - U Concord? Zašto si se prije derao?
Projurio si vičući iz svega glasa da dolaze.
Tako su mi rekli. - Tko ti je rekao da Britanci dolaze?
Neki tipovi. - Ma tko?
Fora tipovi. Rekli su da su čuli da Britanci dolaze.
Odlučili su to javiti drugima.
Ja sam htio proširiti glas i uključiti se.
Rekli su da krenem.
Tipovi koje znaš kažu da Britanci dolaze, a ti se javiš da ćeš to reći svima.
Tako je bilo? - Da. Ali fora su tipovi.
Možda si trebao vikati da Britanci možda dolaze.
Ali dolaze.
Samo ne ovamo.
Reći ćeš im da su pogriješili? - Neću.
Zašto ne? - Fora su tipovi.
Neću im reći da su pogriješili i da Britanci ne dolaze ovamo.
Neće se htjeti družiti sa mnom.
Revere. - Što?
Znaš što si mi učinio?
Lijepo si me zaribao. Baš ti hvala.
Svaka čast, Revere. - Ispričavam se.
Ne odgovaram za tvoj život.
Britanci ne dolaze.
Oprostite zbog toga. Pogriješio sam.
Britanci ne dolaze.
Duhovita priča.
Taj...
Taj Revere nije normalan.
Tip je lud.
Ispostavilo se da Britanci ne dolaze.
Možeš li vjerovati? Ne dolaze.
Da. A sve ovo...
Ma znaš...
Možemo se raspakirati
i nastaviti sa svojim divnim životom.
Što je za večeru? Nadam se da je golub!
Revolucija u Teksasu bila je pobuna američkih doseljenika
protiv meksičke vlade.
Dana 23. veljače 1836. Davy Crockett, James Bowie
i mali garnizon od 200-tinjak teksaških dobrovoljaca
našao se pod opsadom meksičke vojske s 2000 do 3000 vojnika.
Predvodio ih je gen. Santa Anna.
To je ostalo upamćeno kao bitka kod Alama.
Svi su branitelji poginuli.
Meksikanaca je bilo deset puta više.
Nisu imali izgleda za pobjedu.
No možda je postojao drugi razlog zbog kojeg je Alamo pao.
Prvi nam je zadatak utvrditi istočni zid.
Da, istočni zid. Treba ga ojačati.
Tako je. Puk. Travis traži da uzmemo sve streljivo
i stavimo ga na glavni trg.
Travis? - Da, znam.
Misli da je šef. - A mi sve radimo.
Cijeli dan sjede u sobi i izvikuju zapovijedi.
Kurca ne rade.
Ne znam što rade unutra. - Ti sve radiš.
Pogledaj me! - Da te pitam nešto.
Ovdje nema zahoda. Našao si neko dobro mjesto?
Našao sam mjesto, ali nisam oduševljen.
Kod stabla oraha.
Prođem nasad kaktusa.
Kod ovog stabla. - Da, vidio sam ga.
Imaš mjesto? - Prilično je dobro.
Gdje? - Pa znaš...
Reci mi otprilike.
Neću ti reći ništa više. Nemoj me pitati.
Na sjevernoj je strani kod...
Ne, nećeš ga naći. - Sjeverno od Pustopoljine kaktusa?
Zaboravi. Gotovo je. Reći ću ti ovo.
Ne možeš naći bolje mjesto.
Da? - Fantastično je.
Kod riječnog rukavca?
Znam da je trava ondje bujnija. - Dosta je bilo.
Nećeš mi reći gdje se olakšavaš?
Davy, znaš što mislim o tebi. - Znam.
Ali nikad nećeš doznati gdje je to mjesto.
Nećeš mi reći?
Neću ti reći gdje se olakšavam.
Nikad nećeš doznati. - Daj, Larry.
Olakšavam se na šestoj razini Danteova Pakla.
I...
Što? - Smijem li te nešto pitati?
Izvoli.
Shvatio sam da te nikad nisam vidio bez kape.
Ove kape? Nikad me nisi vidio bez nje?
Nikad. - Volim kapu. Pristaje mi.
Znamo se devet mjeseci.
Da. - Nikad je ne skidaš.
Skidao sam je. - Jesi?
Nikad me nisi vidio bez nje. Skidam je noću.
Nitko te nije vidio bez nje. Razgovarao sam s drugima.
To je rakun? - Da, tako je.
Odvratni strvinar.
Kako to možeš nositi? - Tebi je odvratan, meni domišljat.
Jedu smeće. - Reći ću ti nešto o kapi.
Sjajno se uklapa u moj kostim.
Čak i kad smo plivali u Rio Grandeu, imao si kapu.
Štiti me od sunca. - Hoću reći...
Izgleda kao da skrivaš nešto. - Ništa ne skrivam.
Ozbiljno? - Nemam što.
Hoćeš čuti priču? Upoznao sam jednu ženu.
Imao sam kapu, ostavio sam dobar dojam. Vidjeli smo se sutradan.
Ali tada nisam imao kapu.
Vidjela je ovo.
Bila je vrlo razočarana.
Želim ti reći sljedeće.
Mislila je da sam je prevario zato što sam nosio kapu.
Ne sviđa mi se što insinuiraš. Poput otvorene sam knjige.
Što je pod kapom, Davy? - Glava.
A što je na glavi? - Kosa.
Htio bih je vidjeti. - Ovo je moj izgled.
Ovo, resice. - Shvaćam.
Ubio sam medvjeda s tri godine. To je sve dio toga.
Ne seri više o medvjedu kojeg si ubio s tri godine.
Ne serem. - Nisi ubio medvjeda.
Ubio sam... - Ne davi.
Ne vjerujem. - Imao sam tri i pol. Zaokružio sam.
Da, dobro. - Ubio sam medvjeda.
Već je bio mrtav.
Nije bio mrtav.
Umirao je.
Nisam rekao da mu nisam skratio muke.
Rekao sam da sam ubio medvjeda.
Dobro. Ubio si medvjeda s tri godine i nisi ćelav.
Pod kapom imam kose.
Da je vidim.
Želiš vidjeti što je ispod? - Želim.
Eto. Poznat sam po brzini. Što je?
Mir, Davy. - Rasporit ću te i nositi kao kapu.
Polako, Davy.
Nisi ćelav.
Drago mi je što smo to riješili. - Gospodine, meksička vojska stiže.
Koliko ih ima? - Barem 2000, možda i više.
Dvije tisuće.
Nas Teksašana je 200. Njih je deset puta više.
Reci puk. Travisu da ćemo se boriti do posljednjeg čovjeka.
Na zapovijed! - Na zidine!
Što? Što si rekao?
Borit ćemo se do posljednjeg čovjeka.
Tako mi se i učinilo. Je li to mudro?
Ovdje smo. Moramo obraniti Alamo.
Ako ćemo ionako umrijeti,
koji je smisao toga?
Izvjesimo bijelu zastavu i pođimo kući?
Smatrali bi nas kukavicama. - Zaboli me!
Trebali bismo časno umrijeti ovdje!
Izaći ću i nadahnuti ljude.
Hajde, zapalite.
Oprostite.
Ćelav je.
Ima sjajnu glavu.
Ozbiljno. Pogledaj ga. Uopće nema kose.
Što je to?
Isuse, Crockett je ćelav.
Crockett je ćelav.
Zato ne skida kapu.
Baš je ćelav.
Ne mogu napasti.
Davy Crockett bori se poput čegrtuše.
Ne možemo pobijediti ni s 10 000 ljudi.
Ne znam što ću.
Generale! Stanite!
Gospodine! Čekajte!
Generale!
Generale Santa Anna! Gospodine! Čekajte!
Smiri se, vojniče. Što je bilo?
Gen. Santa Anna, on nema kose.
Tko nema kose? - Crockett.
Uvijek nosi kapu od rakuna.
Zato što je ćelav!
Ćelav je? - Da!
Crockett je ćelav? - Crockett je ćelav.
Nitko s kosom neće slijediti ćelavca.
Nikad. Bez kose nema ništa.
Nema ništa. Nije muškarac.
Ćelavac je smiješan!
Ćelavac je klaun!
Da, klaun!
Ćelavac je promašaj!
Napadamo Alamo!
Možete li vjerovati da su žene u SAD-u tek 1920. godine dobile pravo glasa?
Donošenje 19. amandmana bio je plod borbe sufražetkinja poput Susan B. Anthony.
Godine 1869., uz pomoć Elizabeth Cady Stanton,
osnovala je Udruženje sufražetkinja,
koje se borilo za pravo žena da glasaju,
budu vlasnice nekretnina i imaju jednak pristup obrazovanju.
Susan B. Anthony neprestano su ismijavali i maltretirali,
ali nikad nije odustala od borbe za jednaka prava.
Susan B. Anthony borila se za to da svi imaju mjesto za stolom.
1884., ROCHESTER, NEW YORK DOM SUSAN B. ANTHONY
No pored nekih nije htjela sjediti.
Divno je što ste se svi okupili za našim stolom.
Hvala vam najljepša što ste došli. To mi mnogo znači.
Susan, hvala ti. - Hvala na pozivu.
Alfrede. - Divno izgleda.
Hvala na pozivu. - Hvala, Herberte.
Hvala, teto Susan. - Molim.
Tako je. - Lijepo od tebe.
Što je? - Zahvalila sam na dolasku.
Trebao bi mi uzvratiti. - To je zanimljivo pitanje.
Zapravo je to nepotrebno uzvraćanje, ako malo razmisliš.
Nisi me ti pozvala.
Pozvala me tvoja prelijepa sestra Edith, kojoj se udvaram.
To je prava riječ? - Jest.
Kojoj se udvaram. Ona me pozvala.
Ovako ćemo, Susie. - Susan.
Susan, ovako ćemo.
Budući da me ona pozvala,
dobit će 90 posto moje zahvalnosti.
Gledaj ovih 90 posto.
Hvala ti najljepša na pozivu. - Nema na čemu.
A tebi ću dati deset posto.
Hvala. - Divota.
Sjajno. - Dobra prilagodba.
Uživajmo u večeri. - Hvala.
Šparoge iz salate uzgojila je Edith u svojem vrtu.
Tvoja sestra? - Fantastično!
Hvala, Edith.
Baš fino. - Zna s povrćem.
Volim pomoći svemu da raste. - Bome voliš!
Čini se da ne jedeš.
Nešto ne valja? - Ma znaš...
Nisam gladan. Kasno sam ručao.
Da? Kada? - U 16 h.
U 16 h? Zašto si jeo u 16 h kad znaš da ideš na večeru?
Reći ću ti zašto. Bio sam vrlo gladan. Osjetljiv sam.
Da, umirao je od gladi.
Mogao si nešto prigristi, pokoji kreker.
Da, Susie, to sam i htio. - Susan.
Da, Susan, to sam i htio, ali kod kuće nije bilo krekera.
Svi kod kuće imaju kreker. - Imaš li krekere?
Naravno. - Obično imam kreker.
Ali nisam ga imao, a on je ključan za gablec.
Složio sam si sendvič. - Sendvič?
Dodao sam prženi luk.
Obožava prženi luk. - Razrezao sam ga na četiri dijela.
Kanio sam pojesti samo jedan, ali pojeo sam drugi, pa treći.
To sam doživio. - Da. Žao mi je.
Čini se da se slabo kontroliraš.
Reći ću ti nešto.
Kad sam god uz ovu ženu i ne diram je,
neizmjerno se kontroliram.
Nećeš ništa jesti?
Ne bih rekao. - Zašto si uopće došao?
Kao prvo, nećeš požaliti što sam došao.
Jesam li dobar dodatak? - Itekako dobar.
Vidjet ćeš. Nekoga poput mene ne susrećeš svaki dan.
Sigurna sam. - Mogu štošta osim što mogu jesti.
Kako se ostalima sviđa večera? - Slasna je.
Da. - Hvala, Martha.
Ozbiljno. - Pogledajte ovu viličicu.
Čemu služi? - To je vilica za salatu.
Zašto mora biti manja od vilice kojom jedeš glavno jelo?
Što će nam tanjuri? A noževi?
Zašto imamo čaše? Tako se to radi.
Neke stvari imamo iz običaja, ali nemaju smisla.
To i ja govorim o sufražetkinjama. Katkad je promjena nužna.
Da. - Svakako.
Znaš što? Što kažeš na ovo?
Salatu bismo trebali jesti velikom vilicom
kako bismo jeli zdravije i pojeli više salate.
Mala bi vilica trebala biti za glavno jelo kako bismo pojeli manje.
Shvaćate ovu promjenu? - Inovativno.
Baš si pametan.
Izvrsno. - Zar ne?
Ima pravo.
Pogledajte noževe. Iste su veličine.
Identični su.
Da, jesu. Tko bi drugi predložio zamjenu vilica? Nitko!
Kao da večeramo sa znanstvenikom. - Dobar sam dodatak.
Tko bi drugi iznio takve komentare?
Ova dva fosila ne bi.
Ne bih se sjetio toga.
Ova su gospoda ugledni građani.
Alfred je vlasnik najveće predionice u zapadnom New Yorku.
Zapošljavamo više od 120 djece.
Da nazdravimo?
Zdravica, Edith. - Da!
Gdje je vino?
Nazdravljamo vodom. - Ovo je voda?
Ja sam trezvenjakinja. - Da imamo vina, svi bi se opustili.
Prakticiramo umjerenost. - Da.
U pokretu umjerenosti smatramo... - Umjerenost...
Da je alkohol zlo koje valja izbrisati.
Naš je život svrhovit.
Izgledaš kao da se ludo zabavljaš.
O, da, ludo se zabavljam. Super mi je.
Vidiš da nije pošteno.
Ako ti ne voliš plivati, nitko drugi ne smije ući u vodu?
Moja kuća, moja pravila. - Ali nakon večere pit ćemo porto?
Nećemo, Herberte. - Ni šeri?
Umjerenost. U ovoj kući smatramo da je to zlo.
I ti to vidiš u predionici. - To je problem.
I djeca piju u predionici. - I mnogo plaču.
Zagovaraš to da djeca piju u predionici?
Toliko ne volim djecu da me nije briga što rade.
Susan? - Da, dušo.
Nismo komentirali novi izum koji si uvela u kuću, električnu energiju.
Ove svjetiljke i lusteri su prekrasni.
Ne znam baš.
I dalje volim sjaj svijeća.
Više mi se sviđa goveđi loj i vosak.
Vjerujem u napredak. - Tako je. I sigurnije je.
Od voska i plamena? - Itekako!
Kako ti je ono ime? - Herbert.
Herbert. Dobro.
Htio sam ga zapamtiti za slučaj da se opet sretnemo
jer to neće biti dogovoren sastanak.
Što to želiš reći?
Električna energija najbolji je izum u povijesti.
Moram je nabaviti. Tko ti je strujić?
Ne sjećam se. - Da? Ne sjećaš se?
Zaista se ne sjećaš?
Edith, moramo razgovarati o umacima.
Dođi u kuhinju. - Oprostite.
Pogledajte tu ženu. - Dosta.
Jeste li ikad vidjeli takvu ljepotu? - Ljupka je.
Ne mogu vjerovati da su došle iz iste maternice.
Jedna je sigurno usvojena. - Trebam piće.
Da? - Itekako.
Nevaljalče. - Lawrence!
Zašto si dovela tog glupana?
Silno mi se sviđa. Prestroga si prema njemu.
Nisam! Nešto s njime ne valja.
Pametan je. Ono s vilicom bilo je genijalno.
Molim te, gori je od onog cirkusanta.
Rekla sam ti da ne spominješ Carla, gutača mačeva.
Pretjerala sam.
Lawrence je imao pravo.
Ja sam ga pozvala. Trebao je zahvaliti meni, ne tebi.
Dobro. Pokušat ću biti otvorenija.
Pokušat ću biti tolerantna jer te volim.
Hvala, Susan. - Što ću s tobom?!
Za mojeg novog omiljenog gosta. - Što to radiš?!
Je li to alkohol? - Nije, salitra je.
Vraga je salitra.
Suzbija moje spolne nagone.
Inače bih se bojao za ovu siroticu.
Edith! - Oprosti, Susan.
Loše utječeš na nju.
Nismo svi savršeni poput tebe.
Pomaže i ženi. Shvaćaš zašto se privlačimo.
Dobro, idemo dalje.
Ne trebam tu sliku.
Susan, jesi li spremna za sastanak s Kongresom?
Vrlo sam uzbuđena.
Složile smo amandman o pravu glasa žena koji ćemo izložiti Kongresu!
Bravo! - To.
Da.
Čuli ste?
Slušate li to? - Da.
To je bilo dobro. - I duhovito.
Zašto je duhovito? - Nisi valjda ozbiljna?
Vrlo sam ozbiljna.
Cijeli život radim na tome. - Ovo je tužan dan.
Prijedlog je apsurdan.
Žene ne mogu glasovati.
Zašto žene ne bi imale pravo glasa?
Činimo vam uslugu što vam ne dopuštamo glasovati.
Muškarci i žene jednaki su pred Bogom.
Da. - Moramo imati jednaka prava.
Da. - Ma daj, Susie.
Susan! - Ma daj, Susan.
Zašto žene ne bi imale pravo glasa?
Da, Lawrence. Zašto?
Mislim da znam zašto.
Znam zašto.
Reći ću vam nešto o ženskom pravu glasa.
Ako je žena privlačna i sposobna uloviti muškarca,
ne bi smjela glasovati.
Ljepotica poput Edith trebala bi ostati kod kuće,
kuhati i brinuti se za djecu.
Ali druge,
koje nisu nimalo privlačne suprotnom spolu,
gabori, rugobe, vještice i usidjelice,
trebale bi imati pravo glasa.
Dobar kompromis. - Zvuči razumno.
Tko će o tomu odlučivati? - Ja se javljam.
Zašto ti? - Može bilo koji muškarac.
Ako ima viziju. - Evo primjera. Edith.
Užasno mi je žao, ali ne možeš glasovati, dušo draga.
Hvala. - Eleanor, ni ti ne možeš.
Martha, ostaješ bez glasa. - Previše je ljupka.
Clara, baš mi je žao.
A ti, Susan...
Ti...
Smiješ glasovati. - Zbog čega?
Zato što... Ma znaš.
Hvala ti na dopuštenju, ali ne trebam ga.
Elizabeth Cady Stanton i ja složile smo amandman.
Nadam se da većina muškaraca u Kongresu neće dijeliti tvoje mišljenje.
Mnogo vremena provodiš s tom Elizabeth Cady Stanton.
Vrlo smo bliske. Godinama surađujemo.
Da, vrlo ste bliske. - Pomogla mi je napisati amandman.
Mogli bismo reći da ste vrlo, vrlo bliske.
Čini mi se da je vrijeme da odeš, Lawrence.
Trebali bismo glasovati. - Glasujmo.
Tko je za to da Lawrence ode?
Samo muškarci smiju glasovati.
Edith, oprosti,
ali mislim da bi Lawrence trebao odjebati iz moje kuće.
Jeo si prije nego što si došao, ne sviđaju ti se vilice,
ne sviđa ti se hrana, piješ i ne želiš da glasujemo.
U ovoj kući žene imaju pravo glasa.
Odjebi! - Izbacuješ me?
Odjebi!
Dobro. Odlazim, Susie.
Dođi, Edith. Hajdemo.
Oprosti, Lawrence.
Sestra mi je.
A sad odjebi.
Opa. - Dobro.
Sad bismo mogli lijepo večerati.
Evo njega opet.
I još nešto, Susan B. Anthony.
Ne moraš mi reći što znači slovo B!
Evo ti vilica!
Van!
Dana 20. srpnja 1969.
Neil Armstrong i Edwin Aldrin, zvani Buzz, postali su prvi ljudi na Mjesecu.
Armstrong je prvi izašao
i rekao poznatu rečenicu: Mali korak za čovjeka,
ali velik za čovječanstvo.
Bio je to vrhunac ljudskog istraživanja.
Još je nevjerojatnije ako uzmete u obzir
da su četiri dana jurili svemirom u malenoj metalnoj kapsuli
kojom je upravljalo računalo u NASA-i
milijun puta slabije od pametnog telefona.
Tijekom putovanja Neil i Buzz bili su u kontaktu
s kontrolom misije u Houstonu.
Nedavno su objavljene nove snimke koje bacaju novo svjetlo na putovanje.
Visina je 6500 m. Sve izgleda dobro.
Houstone, očitajte alarm na 12.02.
Izgleda dobro, Neile. Visina je 6500 m.
Nama sve izgleda dobro. - Prijam.
Koji si dar kupio momcima koji su nas lansirali?
Što? Koji dar?
O čemu ti to? - Kupio sam im palice za golf.
Kupio si dar momcima koji su nas lansirali?
Zašto si to učinio? - Poslali su nas na Mjesec.
Nisam im ništa kupio. - U redu je.
Nije. Sigurno misle da sam škrtica ili nezahvalnik.
Sigurno to ne misle. - Malo mi je čudno
što si im kupio nešto, a ja nisam. Komentirat će to.
Kad te netko pozove na večeru, dođeš li praznih ruku?
Da.
To je loše. - Zašto?
Ako moram kupiti nešto na putu do večere, ne želim ići. Nemojte me ni zvati.
Nisam ništa mislio. To je lijepa gesta.
Da, znam. Ja se nikad toga ne sjetim.
Netko mi mora reći za svoju gestu kako bih je mogao ponoviti.
Ne sjetim se gesta. - To je sitnica.
Kupio si im dar.
Visina 1300 m.
Možete sletjeti.
Prijam. Slijećemo na 1200 m.
Ne bi te ubilo da si mi rekao. Kako mi nisi rekao?
Kupi im nešto za povratak. - Za povratak?
Donesi im nešto s Mjeseca. Kamen.
Kamen? - Da.
Jesi li ti normalan? Zadržat ću kamenje.
Zadržat ćeš svaki kamen?
Da, uzet ću mnogo kamenja. Mnogo.
Progutat ćeš ga? - Ponio sam veliku torbu.
Za kamenje? To nije osobito znanstveno.
Stavit ću kamenje u torbu. To je kamenje s Mjeseca, beno!
Nisu ga ispitali.
Možemo zaraditi milijune. Budi pametan.
To možeš i kao motivacijski govornik.
Ne moraš donijeti kamenje da bi ga dijelio ili prodavao.
Nemoj više reći ni riječ. - Ispričavam se.
Nisam te htio uzrujati. - Baš me ljuti.
Oprosti. - Zaboravi to.
Napravimo stanku.
Sletjet ćemo na Mjesec!
Slijećemo na Mjesec!
Prijam. Slijećete. 900 metara.
Prijam. Spuštamo se na 900 m. - Podaci su dobri.
U prilaznoj smo fazi. Sve izgleda dobro.
Samo da znaš, osmislio sam dobru rečenicu
za prvi korak na Mjesec.
Što? Kako to misliš?
Bit ću prvi čovjek na Mjesecu.
Moram reći nešto dubokoumno. Nešto s težinom.
Sjetio sam se nečega. - Tko kaže da ideš prvi?
Tako su rekli. - Tko?
NASA. Momci za lansiranje.
Pa onda ti ideš prvi?
Nitko mi to nije rekao. - Meni su rekli.
Tebi nisu? - Ne, nisu.
Što kažeš na ovo?
Ovo je mali korak za čovjeka,
ali velik za čovječanstvo.
Očajno.
Kako je očajno. Užasno.
Što? - Jadno je.
Osmislio bih nešto mnogo bolje
od dosadnog malog koraka za čovjeka.
Možeš smisliti nešto bolje? Da čujem.
Mogu smisliti bolje u snu. - Da čujem tvoje ako moje ne valja.
Odvedi me do Mjeseca, da se igram među zvijezdama.
Kao u pjesmi. - Kojoj pjesmi?
Pjesma se zove Fly Me to the Moon. - Da?
Od Sinatre. - Nikad čuo.
Nisi je nikad čuo, ali savršeno si citirao tekst?
Zašto ne skočiš na Mjesec i zapjevaš Summer Wind?
Odvedi me do Mjeseca, da se igram...
Da vidim kakvo je proljeće na Jupiteru i Marsu
Da. Sranje, imaš pravo. To je pjesma.
Kad sletiš na Mjesec, reci:
Ako uspijem ovdje, uspjet ću bilo gdje.
Što kažeš na ovo? Uzet ću kamen.
Pretvarat ću se da ga jedem i reći
Nemaš briege. - Briege?
Da, brie, kao sir.
Da, shvatio sam. - Duhovito je. Nemaš smisao za humor.
To je tvoj problem.
Mogu nizati šale, ali nećeš ih shvatiti.
Što? - Trebali su meni reći da govorim.
Kreativan sam. - Toliko da kopiraš Sinatru.
U srednjoj sam nastupao u predstavama. - Dobro.
Glumio sam Browninga u Barrettima iz Ulice Wimpole.
Bio sam fantastičan.
Nastup u jednoj predstavi ne znači da si kreativan.
Školske su novine sutradan pisale o meni.
Buzz Aldrin jest Robert Browning. I podcrtali su glagol.
Sjećaš se teksta? Reci nešto od toga na Mjesecu.
Orle, ovdje Houston. Počnite se spuštati.
Pripremamo se za slijetanje.
Sve je spremno.
Smrade.
Sad znam zašto si im dao dar.
Htio si prvi izaći na Mjesec.
Što? - Podmitio si ih da budeš prvi.
Dao sam im dar jer se to radi.
Tko dijeli darove za lansiranje? Nitko nikad!
Nitko prije nije bio na Mjesecu!
Očajan si. Baš si lažnjak.
Ja sam lažnjak? - Da.
Edwine, nazivaš se Buzz.
Zato što zvuči fora? Ime ti je Edwin Aldrin.
I ja bih promijenio ime jer je čudno u oba imena imati I-N.
Žao mi je. - Nazvao si se po 10-godišnjaku. Buzz.
Reći ću ti nešto, tupko. Kad sam imao pet godina,
prijateljima nisam zvonio, nego bih stajao ispred kuće i vikao:
Buzz! Tako mi je ostalo to ime.
Majke su se oduševile. Buzz je stigao.
To nije istina. - Misliš da izmišljam?
Lažeš čim zineš. - Ja?
Četiri si puta rekao da si ševio kćer Rockyja Marciana.
I jesam. Bilo je fantastično.
Rocky Marciano ne bi nikakvog Buzza pustio blizu kćeri.
Upoznali smo se. Svidio sam mu se.
Nemoj mi reći da mi ne bi dopustio da ševim Lucy.
Dopustio mi je, kao i Lucy.
Dopustio ti je da mu ševiš kćer? To zvuči...
Kakav to jezivi dogovor imaš s Rockyjem Marcianom?
Orle, je li sve u redu?
Spuštamo se. Sad smo na 210 m. - Možete sletjeti.
Znaš što, Neile?
Ne vjerujem da ti je NASA rekla da ćeš biti prvi na Mjesecu.
Rekli su mi. Ne lažem. - Ne, nisu.
Ti lažeš. - Ti!
Orle, sletio si.
Ovdje baza Tranquility. Orao je sletio.
Orao je sletio. - Orao je sletio.
Orao je sletio. - Sletio.
Orao je sletio. - Sletjeli smo.
Da, sletjeli smo.
Motor se zaustavio. Sve izgleda dobro.
Spremni smo.
Izlazak sjajno napreduje.
Prestani! Uništavaš slijetanje na Mjesec! Kamere nas snimaju!
Lažljivi gade!
Vrati se unutra!
Mali korak za čovjeka,
ali veliki korak za čovječanstvo!
Vraćaj se! Gade!
Sve uništavaš, Edwine!
Buzz.
Pušioničaru! - Škrtico!
Momcima si kupio dar! - Mrze te.
Zato nisu htjeli da ideš prvi.
Ulizico!
Miči se!
Moje naočale! Mrzim te!
Prijevod: Davor Fröbe