AZ ÉLET, LARRY ÉS A BOLDOGTALANSÁG HAJSZOLÁSA
AMERIKA ALTERNATÍV TÖRTÉNELME
1775. április 18-án
Paul Revere-nek Lexingtonba kellett lovagolnia,
hogy hírül vigye: a Bostonban állomásozó britek
hamarosan elindulnak északnyugatra.
Revere lóra pattant,
majd mivel bajba került Charleston mellett,
egy másik úton Medford felé indult,
hogy riassza a telepeseket.
Tudják: "Jönnek a britek!"
PAUL REVERE RIASZTÁST AD
A bátorsága sok életet mentett meg.
De néhányat megkeserített.
- Jönnek a britek! - Hozd a lovakat! Meneküljünk!
- Jönnek a britek! - Istenem, segíts!
- Jönnek a britek! - Siessünk!
Mentsétek magatokat!
Francba! A britek! Jönnek a britek!
Hé! Jönnek a britek!
Elsbeth!
- Mi történt? - Jönnek a britek!
- Mi? - Jönnek a britek!
- Pakoljunk és tűnés! - Hova mehetnénk?
- Nem tudom! - A húgomhoz Ipswich-be!
- A húgodhoz? - Igen!
Ne, ő puritán! Oda ne menjük!
Minden étkézénél hosszú áldást mond!
Miért olyan hálás? Hullanak a gyerekei!
- Így is van neki öt! - Jó, akkor menjünk oda.
- Oké! - Pakolj! Csomagolj!
- Hozzak sárgarépát? - Igen! Rágcsának!
Tojást is hozzak?
Ne! Tojást lóval? Bolond vagy?
Hozod a tollgyűjteményedet?!
Nem átlagos tollak! Írótollak!
Gyerekkorom óta megvannak!
Ez John Winthropé volt, mikor meghalt tüdővészben!
- Anyát is visszük! - Nem!
Az esküvői arcképe! 25 éves!
- Anyád egy rém! - Hozzád befér!
Hadd hozzam, kérlek! Hidd el, hogy halott!
- Vidd ezt a rémet! - Meghalt!
Kérlek, hagyd itt! Nem kell a szekérre!
Tudod, mit utálok igazán?
Ne gyere a vajköpüléssel!
- Tényleg? - Tényleg.
Te vagy a legrosszabb köpülő!
Az életed árán se menne!
Hogy merészelsz?!
Nincs nálam jobb vajköpülő! A legjobb vagyok!
Jobbra kezdem és pumpálok!
Egyre gyorsabban!
Anyám megmondta! "Menj hozzá, de vacak a vaja!"
Nem vacak! Pazar!
- Vacak, nem pazar! - De!
Senki nem szereti a vajadat!
Jut eszembe, a galambod tökszáraz!
A galambom? Mindenki imádja!
Senki nem szereti! És még valami!
Ezért nem járnak ide! Mert utálják!
Látnád őket evés közben!
Émelyegnek! Felfordul a gyomruk!
Tudod, miért nem járnak ide?
Mert uncsi vagy!
Ezért nem hívtak a teadélutánra Michael Finney-ék!
Azt mondta: "Csak a munkáról beszél".
Mert érdekes a munkám! Nyilván!
- Hordókat készítesz! - A hordók érdekesek!
Senkit nem érdekelnek!
Csak téged nem, mert nem érted a hordókat!
Bonyolultak a számodra! Nem könnyű elkészíteni!
Olyan nehéz körbe rakni pár deszkát?
Szerinted könnyű? Mekkora hülye vagy!
- Nagyon könnyű! - Hogy lenne könnyű?
Fából vannak! Ami kerek!
Pont akkora, mint egy hordó!
Oké, nincs időm vitatkozni.
- Hagyjuk a francba. Csomagoljunk! - Oké.
- Hozok faragott csontot. - Jó ötlet, oké.
- Mi az? Mi van a kezedben? - Á, semmi.
Akkor miért dugdosod?
Ha érdekes lenne, láthatnád. A semmit miért mutogassam?
Mindegy, látni akarom!
Miért nézegetsz félmeztelen squaw-kat?
Erre egyszerű a válasz.
Vajat gyártok majd,
képet keresek a címkére. Nem tudtam, hogy meztelen lesz.
Miért tennél meztelen mashpee nőket a vajadra?
Mashpee?
Ezek irokézek. Nem vagyok vadember.
De mi közük a vajhoz?!
Vaklárma!
Mi történt?
Bocsánat!
Nem jönnek a britek!
Mégsem jönnek!
- Mi? - Elszúrtam, bocsánat!
Miről beszél?
Concord felé tartanak. Nem erre.
Concord? Mi volt ez a felhajtás?
Vágtatva üvöltözte, hogy
"Jönnek, jönnek, jönnek, jönnek!"
Úgy hallottam. Mondták.
- Ki mondta, hogy jönnek? - Pár alak.
- Kik? - Rendes fickók.
Csevegtek. "Jönnek a britek."
"Igen, én is hallottam! Vigyük hírét!"
Mondom nekik, "Hé, én elviszem a hírt!"
"Hadd segítsek!" Erre ők,
"Oké, Paul! Menni fog!"
Páran azt mondták, jönnek a britek, erre vállalta, hogy kilovagol,
és elviszi a hírt? Így volt?
Nagyon menők voltak.
Kiabálhatta volna, hogy "Talán jönnek a britek!"
Jönnek! Csak nem ide!
- Beszél a barátaival? - Nem.
- Miért? - Mert menő fickók!
Nem mondom, hogy "Elszúrtátok, fiúk! A britek nem pont ide jönnek."
Nem állnának szóba velem.
- Revere... - Mi az?
Tudja, mit művelt velem?!
Durván kicseszett velem! Kösz, szép volt!
Bocsánat, de nem felelek az életéért.
A britek nem jönnek!
Sajnálom, emberek!
Nem erre jönnek!
Elhibáztam!
Nem jönnek!
Marha vicces.
Marha vicces!
Ez a Revere egy idióta.
Buggyant!
Kiderült, hogy nem jönnek a britek.
Láttál már ilyet? Nem jönnek!
Ez az egész... Igen.
Szépen kicsomagolunk és
éljük a csodás életünket.
Mi a vacsi? Remélem, galamb!
A Texasi forradalomban telepesek harcoltak a mexikói kormány ellen.
1836. február 23-án Davy Crockettet, James Bowie-t,
és 200 texasi önkéntest
megtámadott a mexikói sereg 2-3000 katonája
Santa Anna tábornok vezetésével.
A csatát Alamo ostromaként ismerjük.
Az összes texasit megölték.
Tízszeres túlerő ellen esélyük sem volt a győzelemre.
De a kudarcnak más oka is lehetett.
Először is meg kell erősítenünk az északi falat.
Igen, meg kell erősítenünk.
Igen. Travis ezredes kérésére a lőszert
az udvaron tároljuk majd.
- Travis... - Tudom.
- Azt hiszi, főnök. - Minden ránk marad.
Egész nap parancsokat osztogat. Szart se csinál!
- Nem tudom, mit csinál. - Csak maga dolgozik!
- Látja! - Kérdeznék valamit.
Itt nincs budi. Tud egy jó helyet?
Igen, de nem a legjobb.
A pekán fáknál. A kaktuszoson túl.
Ehhez a fához járok.
- Ismerem. - Maga tud egyet?
- Tudok egy remek helyet. - Merre?
Csak azt mondja meg, nagyjából hol van.
Kicsit segítek, de ne kérdezzen többet.
Az északi oldalon. Valahol... Úgysem találja meg.
- A Kaktusz Temető felé? - Ne kérdezzen. Ennyi.
Csak annyi mondok, nincs annál jobb hely.
- Tényleg? - Fantasztikus.
Ahol a folyó elágazik?
Ott lágyabb a fű.
Nem mondok többet.
Nem mondja meg, hol kakkant?
- Davy, tudja, hogy kedvelem. - Tudom.
De sosem tudja meg, hol az a hely.
Nem árulja el?
Nem árulom el, hol a kakkantó hely.
- Sosem tudja meg! - Larry, kérem!
Én itt kakkantok, rosszabb mint a pokol hatodik bugyra!
- Mi az? - Kérdezhetek valamit?
Nyugodtan.
Feltűnt, hogy még sosem láttam sapka nélkül.
- Erre gondol? - Igen.
- Még nem látott nélküle? - Soha.
- Szeretem. Jól áll. - Nyolc hónapja ismerem. Kilenc?
- Igen. - Egyszer sem vette le.
Biztosan levettem.
Csak nem látta. Néha este veszem le.
Senki nem látta nélküle. Megkérdeztem.
- Mosómedve? - Igen, az.
Ocsmány szemétzabáló. Hogy teheti a fejére?
Szerintem élelmes.
Szemetet eszik!
A sapka jól kiegészíti az öltözékemet.
Akkor sem vette le, mikor úszni voltunk.
Hogy ne kapjak napszúrást.
Olyan, mintha titkolna valamit.
- Nem. - Tényleg?
- Nincs mit. - Mesélhetek?
Találkoztam egy nővel.
Sapkában voltam, tetszettem neki. Másnap
sapka nélkül találkoztunk. Meglátta ezt...
Csalódott volt.
A lényeg Davy,
hogy úgy érezte, becsaptam a sapkával.
Nem tetszik, hogy célozgat. Nyitott könyv vagyok!
- Mi van a sapka alatt? - A fejem.
- A fején mi van? - Haj.
- Látni akarom. - Ez a stílusom, érti?
- Ezek, meg a rojtok. - Értem, oké.
Három évesen medvét öltem. Az is fontos.
Hagyja a kamu sztorit a medvével!
- Nem veszem be. - Nem kamu.
Nem ölt medvét három évesen.
Ne fárasszon! Nem veszem be.
Három és fél voltam, lekerekítettem. Megöltem egy medvét.
- Gondolom, már halott volt. - Nem, de haldoklott.
Könyörületből tettem, oké?
De megöltem.
Jó, három évesen medvét ölt, és nem kopasz.
Van haj a sapka alatt.
- Mutassa! - Érdekli, mi van alatta?
- Igen! - Láthatta.
Gyors vagyok.
- Hopp! - Nyugi, Davy!
Kibelezem és maga lesz az új sapkám!
Nyugi, Davy.
Nyugi, Davy!
Maga nem kopasz. Nem az.
Örülök, hogy tisztáztuk.
Uram!
- Jön a mexikói sereg! - Mekkora?
2000 katona! Talán több.
Itt csak 200 texasi van!
Tízszeres túlerő!
Mondja az ezredesnek, hogy az utolsó emberig harcolunk!
Igenis!
Mit mondott?
Az utolsó emberig harcolunk!
Akkor jól hallottam. Bölcs döntés ez?
Meg kell védenünk az Alamót!
Mi értelme, ha mind meghalunk?
Miért nem tesszük ki a fehér zászlót és megyünk haza?
- Gyávának tartanának! - Ki nem szarja le?
Itt halunk meg, becsülettel!
Kimegyek, feltüzelem az embereket.
Figyelem!
Bocsánat.
Davy kopasz!
Csillog a feje.
Tényleg. Nézd! Nincs haja!
Ez meg mi?
Istenem!
Crockett kopasz!
Crockett kopasz! Crockett kopasz!
Ezért nem veszi le a sapkáját.
Tök kopasz.
Nem támadhatok.
Crockett harcias, mint egy kígyó.
Tízezer emberrel sem győzném le.
Nem tudom, mit tegyek.
Tábornok!
Várjanak!
Uram!
Várjanak!
Tábornok!
Santa Anna tábornok!
Uram! Várjon!
Nyugalom, katona! Mi történt?
Santa Anna tábornok...
...nincs haja!
Kinek?
Crockettnek.
Mindig mosómedvesapkát hord.
Azért, mert kopasz!
Kopasz?
Igen!
Crockett kopasz?
Crockett kopasz!
Hajas nem hallgat kopaszra!
Soha! Ha nincs haja, semmije nincs!
Semmije! Nem is férfi!
Egy kopasz férfi nevetséges!
Egy kopasz férfi bohóc!
Igen, bohóc!
Semmirevaló!
Akkor...
megtámadjuk az Alamót!
Hihetetlen, de az USA-ban
a nők csak 1920-ban kaptak szavazati jogot.
A 19. kiegészítés elfogadásával olyanok évtizedes harca ért célt,
mint Susan B. Anthony.
1869-ben Elizabeth Cady Stantonnal
ő alapította a Női Választójogi Szövetséget.
A nők választó-, ingatlan birtokosi, és oktatáshoz való jogaiért küzdöttek.
Susan állandó gúny és nőgyűlölet célpontja volt,
de nem adta fel a küzdelmet.
Barát, vagy ellenség,
Susan kiállt érte, hogy helyet kapjon az asztalnál.
Bár volt olyan, akit ő sem látott szívesen.
Örülök, hogy vendégül láthatom önöket!
Köszönöm, hogy eljöttek! Sokat jelent.
- Köszönjük, Susan! - Köszönjük a meghívást!
- Alfred... - Csodás.
- Köszönjük! - Köszönöm, Herbert!
Köszönjük, Susan néni!
- Hogyne, ugyan. - Nagyon kedves.
Mi az?
Kösz, hogy eljött. Illene válaszolni.
Érdekes felvetés.
Részemről szükségtelen a válasz,
hiszen nem maga hívott meg.
A gyönyörű húga, Edith volt. Akinek udvarolok. Jól mondom?
Igen. Ő hívott meg. Tudja, mi lesz, Susie?
- Susan! - Susan! Mondok valamit.
Bár Edith hívott meg,
őt illeti a hálám 90%-a. Nézze!
- Köszönöm a meghívást! - Szívesen.
Magának 10% jár.
- Köszönöm. - Nagyszerű.
- Méltányos. - Igen.
- Jó étvágyat! - Köszönjük!
Az aszparágusz Edith kertjéből van.
- A húgánál? - Jó ég!
Köszönjük, Edith!
Isteni!
Ért a zöldségekhez.
- Szeretem, ha valami megnő. - Az már biztos!
Nem eszik Lawrence. Mi történt?
Nos, nem vagyok éhes. Kései ebéd.
- Mikor evett? - 4-kor.
- 4-kor?! - Igen.
Miért eszik 4-kor, ha vacsorára hivatalos?
Mert éhes voltam, és esendő vagyok.
Igen, éhezett.
Elég lett volna egy keksz.
- Igen, Susie, ez volt a terv. - Susan!
Igen, Susan ez volt a terv. De nincs otthon keksz.
- Mindenki tart otthon. - Maguknál van?
Általában nálam is van. Most nem volt.
A legfontosabb snack. Szóval kentem egy szendvicset.
- Szendvicset?! - Pirított hagymával.
Azt imádja.
Négy részre vágom. Egyet akartam, de
kettő lett, aztán három...
- Ismerős. - Igen. Sajnálom.
Nincs magában elég önuralom.
Elárulok valamit, jó?
Minden percben, amikor nem érek hozzá,
nagy önuralmat mutatok!
Akkor nem eszik semmit?
Úgy tűnik, nem.
Akkor miért jött el?
Nem fogja megbánni, hogy eljöttem.
- Feldobom az estét? - De mennyire!
Meglátják! Nem találkoznak gyakran ilyen emberrel.
Az biztos.
Mást is tudok az evésen kívül.
A többieknek ízlik az étel? Emily?
- Isteni, Susan. - Igen!
- Köszönöm, Martha! - Ízletes!
Ez a kisvilla...
Mire használják?
Salátás villa.
Miért kisebb annál,
mint amivel a főfogást esszük?
Miért eszünk tányérról? Miért kell a kés? A pohár?
Mert ez a szokás.
Vannak szokások, melyeknek nincs semmi értelmük.
Ez a harcom lényege! Néha muszáj változtatnunk!
- Igen. - De mennyire!
Van egy elméletem.
Együk a salátát nagy villával,
mert a több saláta egészséges!
A kicsi a főfogásé, hogy kevesebbet együnk!
Mit szólnak ehhez a váltáshoz?
Nagyon okos.
- Zseniális! - Na? Szóval?
Jó ötlet. Vegyük a késeket.
Egyformák.
Teljesen!
Igen. Kinek jutna eszébe a villacsere? Senkinek!
- Mintha tudós lenne. - Hasznos vagyok.
Ki más találna ki hasonlót? Ez a két alak biztosan nem.
Nekem sosem jutott volna eszembe.
A két úr éppenséggel derék polgár!
Alfred a legnagyobb malomtulajdonos a környéken.
Legalább 120 gyermek dolgozik nálunk.
- Koccintunk? - Igen!
- Amúgy hol a bor? - Vízzel koccintunk.
- Ez víz? - Absztinens vagyok.
A bortól mindenki felszabadulna.
- Önmegtartóztatók vagyunk. - Igen!
A Mértéktartó Mozgalom szerint
az alkohol pusztítani való.
Céltudatosak vagyunk!
Úgy látom, jól szórakozik.
Igen, de mennyire! Jól érzem magam!
De tudja, hogy ez egyoldalú.
Nem szeret úszni, ezért senki ne menjen vízbe?
- Az én házamban én parancsolok. - De vacsora után lesz bor?
Nem, Herbert.
- Sherry sem? - Mértéktartás.
Ebben a házban úgy gondoljuk, az alkohol gonosz.
- A malomban is gond. - Nagy probléma.
- A gyerekek isznak. - És sokat sírnak.
Támogatja, hogy a gyerekek igyanak?
Utálom őket, nekem mindegy, mit csinálnak.
- Susan. - Igen, drágám?
Nem beszéltünk az új találmányról, amit használsz.
Az elektromosságról!
Gyönyörűek a lámpák, és a csillárok!
Nekem most is jobban tetszik a gyertyafény.
A faggyúban és a viaszban hiszek.
- Én a haladásban hiszek. - Ez biztonságosabb!
- A gyertyalángnál? - Még szép!
- Hogy hívják? - Herbert.
Herbert, oké.
Csak hogy tudjam, ha egyszer még összefutnánk,
mert biztosan véletlen lesz.
Mire céloz, uram?
Az elektromosság a legjobb találmányunk.
Nekem is kell! Ki a szerelője?
Nem emlékszem.
Tényleg? Nem emlékszik?
Komolyan nem emlékszik?
Edith! Beszélnünk kell a szószról. Gyere ki!
Rendben. Bocsánat.
Nézzék ezt a nőt! Nézzék meg!
Láttak már ilyen szépséget?
Csodás teremtés.
Ki hinné, hogy egy anya szülte őket?
Az egyik biztosan lelenc.
- Innom kell. - Igen?
Mindenképp.
Maga csibész!
Ó, Lawrence!
Hogy hozhattad ezt a marhát a házamba?
Nagyon kedvelem! Túl szigorú vagy vele!
Nem vagyok szigorú! De nem normális!
Annyira okos! A kisvillás ötlet zseniális!
Rosszabb, mint a cirkuszi artistád volt!
Mondtam, hogy ne emlegesd Kardnyelő Carlt!
- Bocsánat, túlzásba vittem. - És igaza van.
Én hívtam meg. Nekem lehet hálás.
Rendben.
Igyekszem toleráns lenni és elfogadó, de csak mert szeretlek.
- Köszönöm. - Mihez kezdek veled?
- A kedvenc vendégem. - Igen!
Mégis mit képzel, mit művel?!
- Az alkohol? - Nem, salétrom.
- Salétrom a fenét! - Csillapítja a nemi vágyamat.
Szegény lány! Még baja esne!
- Edith! - Bocs, Susan.
- Rossz hatással van rá. - Nem mindenki tökéletes, mint te.
Nőkre is hat. Sejtheti, mi van köztünk.
Hagyjuk ezt. Nem akarom elképzelni.
Készen állsz a kongresszusi találkozóra?
Már alig várom!
Bemutatunk egy javaslatot,
hogy a nők is szavazhassanak!
- Mi? - Igen!
Hallották? Hallották, mit beszél?
- Igen. - Jó vicc!
- Nagyon jó! - Miért találja viccesnek?
Nem mondja komolyan.
De. Egész életemben ezért dolgoztam.
- Szomorú nap ez. - Abszurdum!
A nők nem szavaznak.
Miért ne szavazhatnának?
Szívességet teszünk azzal, hogy nem engedjük!
A férfiak és nők egyenlők Isten színe előtt!
- Egyenlő jogok járnak! - Igen, így van!
- Ugyan, Susie! - Susan.
Ugyan, Susan!
Miért ne szavazhatnának a nők?
Pontosan, Lawrence! Miért?
Támadt egy ötletem!
Ez a véleményem a nők szavazati jogáról.
Ha egy nő elég vonzó és fog magának egy férfit,
ne szavazhasson.
Ha gyönyörű, mint Edith, főzzön otthon, nevelje a gyerekeket.
Mások, akik nem vonzzák a férfi nemet,
sárkányok, satrafák, banyák, vénlányok,
ők bizony szavazhassanak!
- Ez jó kompromisszum. - Észszerűnek tűnik.
- Ki dönti el, ki szavazhat? - Én örömmel vállalom.
- Miért maga? - Bármelyik férfi képes rá.
Akinek van szeme.
Például! Edith sajnálom, de te nem szavazhatsz.
Köszönöm!
Eleanor, maga sem. Martha, kimarad!
Túl vonzó.
Clara, sajnálom.
Maga, Susan... Szavazhat.
- Miért? De miért? - Tudja, hát mert... Tudja.
Kösz az engedélyét, de nem kell.
Elizabeth Cady Stantonnal megírtuk a vázlatot,
és remélem a Kongresszus tagjai nem osztják a nézeteit.
Feltűnt, hogy sokat van Elizabeth Cady Stantonnal.
Közel állunk. Évek óta együtt dolgozunk.
Igen, nagyon közel.
- Segített megírni a javaslatot. - Mondhatni, nagyon-nagyon közel.
Úgy érzem, itt az ideje, hogy távozzon.
- Szavazzuk meg! - Szavazzuk meg.
Ki akarja, hogy Lawrence távozzon?
Csak a férfiak szavazhatnak!
Edith, bocsáss meg. Tűnjön a picsába a házamból Lawrence!
Korábban már evett, nem tetszik a villa,
sem az étel,
iszik a házamban, és nem hagyná, hogy szavazzunk.
Itt a nőknek is jár szavazat! Húzzon a picsába!
- Ki akar rúgni? - Tűnjön a picsába!
Jó! Megyek, Susie! Gyere, Edith! Megyünk!
Sajnálom, Susan a nővérem. Na húzz a picsába!
Oké.
Végre nyugodtan ehetünk.
Szóval... Visszajön.
Még valamit, Susan B. Anthony!
Tudom, mit jelent az a B!
És villát a seggébe! Villát a seggébe!
Tűnés!
1969. július 20-án,
Neil Armstrong és Edwin "Buzz" Aldrin elsőként léptek a Holdra.
Armstrong volt az első. Híres szavai szerint:
"Kis lépés egy embernek, hatalmas ugrás az emberiségnek."
Megkoronázta a felfedezők korát.
Mindez még lenyűgözőbb, ha figyelembe vesszük, hogy
4 napig utaztak egy kapszulában, amit egy számítógép irányított,
mely milliószor lassabb volt egy okostelefonnál.
Neil és Buzz állandó kapcsolatban állt
a földi irányítással,
és pár nemrég bemutatott felvétel
új fényben tünteti fel az útjukat.
Magasság 21 ezer láb. Minden rendben.
Houston, ott mit mutat az oxigéntank?
Itt minden rendben, Neil.
Magasság 21 ezer láb. Pálya rendben, Sas.
Vettem.
Mit vettél az indítós srácoknak?
Mi?
- Csak kérdezem. - Miről beszélsz?
Én golfütőket.
Ajándékot vettél nekik? Hülyéskedsz?
De miért?
- Kilőttek a Holdra... - Nem vettem semmit.
- Nem baj. - De, mert...
Azt hiszik majd, hogy smucig vagy bunkó vagyok.
Sosem hinnék azt.
Nekem fura, hogy te vettél én meg nem.
Biztosan szóba kerül majd.
Vendégségbe is üres kézzel mész?
Igen!
- Ez gáz. - De miért?
Ha meg kell állnom, hogy vegyek valamit,
inkább nem megyek! Ne is hívjanak!
Nem akartam semmit. Csak egy kedves gesztus.
Tudom, de nekem sosem ugrik be.
Ha szólnak a gesztusról, akkor viszonzom.
- De nem ugrik be. - Csak egy apróság.
Ajándék az indítósoknak...
4200 láb. Landolás engedélyezve.
Vettem! 4000 láb, landolás oké.
- Szólhattál volna. - Sajnálom.
Nem értem, mi ütött beléd.
- Vigyél nekik valamit! - Valamit?
Valamit a Holdról! Egy követ.
- Követ? - Holdkövet!
Hülye vagy? Megtartom az összeset.
- Minden holdkövet megtartasz? - Sokat gyűjtök.
Nagyon sokat.
- Lenyeled őket? - Hoztam mosózsákot.
Mosózsákot a köveknek? Nem valami tudományos.
Bezsákolom a köveket! Ezek holdkövek, tökagyú!
Nem tesztelték őket.
Milliókat kereshetünk velük! Ébresztő, oké?
Beszédekkel is milliókat kereshetünk.
Nem kell köveket lopnod a Holdról,
hogy eladd őket!
Nem ajánlom, hogy elköpd.
Bocs, nem akartalak felzaklatni. Sajnálom.
Jól felhúztál.
- Sajnálom. - Felejtsd el!
Belegondoltál? Mindjárt Holdra szállunk! Öregem!
Leszállunk a Holdra!
Vettem, kezdjétek meg a leszállást. 3000 láb.
Vettem. Ereszkedünk, 3000 láb. Vétel.
Erős a radarjel. Megközelítés. Minden rendben.
Ja, mellesleg...
Kitaláltam egy jó szöveget az első Holdra lépéshez.
- Oké? - Hogy érted?
Én leszek az első ember a Holdon. Valami mély kell,
aminek súlya van és tudok is valamit.
- Ki mondta, hogy te vagy az első? - Ők.
Kik?
A NASA. A rakétások.
Szóval te leszel az első? Nekem nem szóltak!
Nekem szóltak. Neked nem?
- Nekem nem. - Szóval, mit szólsz ehhez?
"Kis lépés egy embernek, hatalmas ugrás az emberiségnek."
Gagyi. Nagyon gagyi!
- Rettenetes! - Hogyhogy?
Sületlenség! Én jobbat találtam volna ki az uncsi
"kis lépés az embernek"-nél.
Jobbat?
- És mit? - Álmomban is jobbat találok ki!
Mondd csak! Ha az enyém nem jó.
"Repíts a Holdra, hogy a csillagok közt játszhassak."
A dalszöveg?
- Mi? - Ez a "Repíts a Holdra" szövege.
"Repíts a Holdra?"
- Sinatra. - Nem ismerem.
Nem ismered, de pontosan idézed a szövegét?
Miért nem mindjárt a Nyári széllel kezded?
"Repíts... Repíts a Holdra és..."
"Hadd lássam a tavaszt a Marson és Jupiteren."
Tényleg... Francba, tényleg. Ez dalszöveg.
Leszállás után mondd, hogy "Ha itt sikerül, bárhol menni fog."
Oké, akkor fogok egy követ. Figyelsz?
Mintha enném és azt mondom "Gouda!"
- Gouda? - Igen, Gouda. A sajt.
Persze, értem.
Vicces! Nincs humorod. Ilyen vagy.
Nincs humorod. Viccelek, és soha nem nevetsz.
- Mi? - Rám bízhatták volna a szöveget!
Kreatív vagyok!
Annyira, hogy Sinatrától lopsz.
- Gimiben többször felléptem! - Igen?
Robert Browning voltam a "Barrették a Wimpole utcából"-ban.
Csak mert gimiben játszottál a Wimpole-ban, nem vagy kreatív.
Megírta az iskolaújság!
"Buzz Aldrin MAGA Robert Browning," Csupa nagybetűvel.
Emlékszel a szövegre? Idézhetnéd a Holdon.
Itt Houston! Kezdjétek meg az ereszkedést!
Vettem, leszállásra kész!
Indulhat a leszállás!
Te mocsok... Már tudom, miért vettél meglepit.
Hogy első lehess a Holdon!
- Mi? - Lefizetted őket!
Vettem ajándékot, mert úgy szokás!
A rakétásoknak?! Még senkitől nem kaptak semmit!
Még senkit nem küldtek a Holdra!
Szánalmas vagy. Egy hamis alak.
- Hamis vagyok? - Igen!
Edwin. De szólítsunk Buzznak. Mert jól hangzik?
Edwin vagy! Edwin Aldrin.
Persze az "IN" hülyén hangzik mindkét név végén.
Sajnálom.
Kellett egy becenév, mint egy ovisnak!
- Igen! - "Buzz."
Mondok valamit öcsém, jó?
Öt évesen nem a csengőket nyomogattam,
hanem mondogattam, hogy, "Buzz, Buzz, Buzz" és rám ragadt!
Az anyukák imádták! "Ó, itt van Buzz!"
- Ez nem igaz. - Szerinted kitaláltam?
Szerintem folyton hazudsz.
- Hazudok? - Igen!
Négyszer mondtad, hogy dugtál Rocky Marciano lányával.
Dugtam vele, és csodás volt!
Kizárt, hogy Rocky a lányához engedjen egy ilyen szánalmas kis Buzzt.
Rocky Marciano ismer, és kedvel engem!
Ne mondd, hogy nem engedne Lucy közelébe!
Odaengedett és Lucy is!
Engedte, hogy megdugd a lányát? Ez úgy hangzik...
Milyen perverz üzletet kötöttél Rocky Marcianóval?
Sas! Minden rendben?
- Épp süllyedünk! 700 láb.
- Leszállhattok. - Figyelj!
Nem hiszem el, hogy azt mondták, te legyél az első!
De igen! Nem hazudok!
- De, hazudsz. Hazug vagy! - Hazug vagy!
Hazug vagy!
Sikeres leszállás.
- Itt a bázis. A Sas leszállt. - A Sas leszállt!
- A Sas leszállt. - A Sas leszállt!
- A Sas le... - Leszálltunk.
- Igen, le. Le.
A hajtómű leállt. Minden rendben.
Készen állunk. Készen állunk.
Látunk, a holdséta jól halad.
Ne már! Elcseszed a holdraszállást! Élőben vagyunk!
Menj vissza!
Kis lépés egy embernek, hatalmas ugrás az emberiségnek.
Gyere csak! Rohadék!
- Elcseszed, Edwin! - Buzz vagyok!
Te faszkalap!
Jaj, ajándékot vettél nekik!
Utálnak téged! Ezért lettem én az első!
Seggnyaló!
Eressz már!
Gyűlöllek!
A feliratot fordította: Laki Mihály