DEWEY SLÅR TRUMAN
Om kvelden 18. april 1775-
- fikk Paul Revere i oppgave å ri til Lexington i Massachusetts-
- med nyheten om at de britiske soldatene i Boston-
- skulle marsjere ut på landet nordvest for byen.
Revere dro ut,- og etter å ha unngått å bli fanget utenfor Charleston,-
- endret han rute og red gjennom Medford-
- og advarte kolonistene om det forestående angrepet.
"Britene kommer! Britene kommer!"
Reveres modige ferd reddet mange liv-
- og ødela ved et uhell noen andre.
- Britene kommer! - Vi må flykte!
Britene kommer! Britene kommer!
- Herre, hjelp oss. - Britene kommer!
- Vi må skynde oss. - Flykt!
Løp for livet!
Faen. Britene. Britene kommer!
Hei! Britene kommer!
Herregud. Elsbeth. Elsbeth.
- Ja? Hva skjer? - Britene kommer.
- Hva?
- Vi må pakke og dra. - Hvor skal vi dra?
- Jeg vet ikke. - Til søsteren min i Ipswich.
- Søsteren din? - Ja.
Nei, hun er så puritansk.
Før hvert måltid ber hun bordbønn i 45 minutter.
Hva hun takknemlig for? Halvparten av barna er døde.
- Hun har fortsatt fem. - Ok, vi drar til søsteren din.
- Pakk tingene dine. - Skal jeg ta med gulrøttene?
- Ja, bra snacks. - Hva med eggene?
Egg på reise? På en hest? Er du gal?
- Tar du med fjærsamlingen din? - Det er ikke en fjærsamling.
Det er fjærpenner. Jeg har hatt den siden jeg var liten.
John Winthro holdt denne den dagen han døde av pleuritt.
- Vi må ha med mamma. - Nei.
Det er bryllupsbildet hennes. Hun var 25.
- Den kvinnen er et monster. - Vi deler kisten din.
- Nei... - La meg ta med mamma.
- Vær så snill! Hun er død! - Få den jævla kvinnen ut...
La det være. Vi trenger ikke det i vognen.
Vet du hva som går meg på nervene?
Ikke si smørkjerningen min.
- Virkelig? - Det stemmer.
Du er verdens verste smørkjerner. Du er helt ubrukelig.
Hvordan våger du?
Ingen kjerner bedre enn meg. Jeg er den beste kjerneren.
Jeg kjerner med klokken, og så pumper jeg.
Fortere, fortere, kjern, kjern.
Mor sa: "Gift deg med ham uansett, men smøret hans er bittert."
- Det er ikke bittert, det er bedre. - Bittert smør er ikke bedre.
Ingen liker smøret ditt!
Forresten er duen din melete.
Duen min? Alle elsker duen min.
Ingen elsker duen din. Det er derfor folk ikke kommer til oss.
De blir uvel. Se på dem når de spiser.
De skjærer grimaser og brekker seg.
Vet du hvorfor de ikke kommer? Fordi du er kjedelig.
Det er derfor du ikke ble invitert i teselskapet med Michael Finney.
Han sa: "Alt han gjør, er å snakke om jobb."
Fordi jobben min er veldig interessant.
- Du bygger tønner. - Ja.
- Tønner er interessante. - Ingen synes tønner er interessante.
Du synes ikke tønner er interessante fordi du ikke forstår deg på dem.
- Det er ikke lett å bygge en tønne. - Er det vrient å legge plank i en sirkel?
Tror du det er lett?
- Så dum er du. - Det er lett å legge plank i en sirkel.
Det kommer fra et tre!
Som er rundt!
Og det er på størrelse med en tønne!
Jeg har ikke tid til å krangle. La oss glemme dette.
- Vi må pakke ferdig. - Ok.
- Jeg tar med graverte knokler. - Ja, god idé.
- Hva er det? Hva har du? - Det er ingenting.
- Hvorfor kan jeg ikke se? - Hvis det var noe, ville jeg latt deg se.
- Hvorfor se på ingenting? - Jeg vil se uansett...
Hvorfor har du tegninger av toppløse squaws?
Ok, det er veldig lett å forklare.
Jeg starter en smørbedrift,-
- og jeg skulle ha bilde av henne på krukken.
Jeg visste ikke at hun var naken.
Hvorfor vil du ha nakne Mashpee-indianere på smøret?
Mashpee? De er Iroquois. Jeg er ingen barbar.
Hva har de med smør å gjøre?
- Min feil. Beklager, folkens. - Hva er det?
Beklager.
Britene kommer ikke.
- De kommer ikke. - Hva?
- Min feil. Beklager. - Hva snakker du om?
De er ikke på vei hit. De er på vei til Concord.
Hva var alt det? Du kom ned bakken i full fart og skrek:
"De kommer."
- Det var det jeg ble fortalt. - Hvem sa at britene kom?
- Noen karer. - Hvem er de?
Noen kule karer. De sa: "Jeg hørte at britene kommer."
"Ja. Vi burde si det til folk."
Jeg sa: "Jeg kan si det til folk. Jeg vil bli med."
De sa: "Ja, kjør på."
Noen karer sier at britene kommer,-
- og du melder deg frivillig til å kunngjøre det?
- Var det sånn det var? - Ja. De er ganske kule.
Kanskje du burde ha skreket: "Britene kommer kanskje."
De kommer, bare ikke hit.
- Skal du si at de tok feil? - Nei.
- Hvorfor ikke? - De er kule.
Jeg sier ikke: "Dere tok feil. Britene kom ikke dit."
Da vil de ikke henge med meg.
- Revere... - Hva?
Vet du hva du har stelt i stand? Du rotet det til for meg.
- Takk. Godt jobbet, Revere. - Jeg beklager.
Men jeg har ikke ansvaret for livet ditt, sir.
Britene kommer ikke.
Beklager det, alle sammen. Det er min feil.
Britene kommer ikke.
Nå skal du høre.
Han...
Han der Revere... For en skrulling. Han er ko-ko.
Det viser seg at britene ikke kommer.
Kan du tro det? De kommer ikke.
Alt dette er...
Du vet... Ja...
Så vi kan pakke ut-
- og gjenoppta våre vidunderlige liv her og...
Hva er det til middag? Håper det er due.
Texasrevolusjonen var et opprør fra amerikanske nybyggere-
- mot Mexicos regjering.
Den 23. februar 1836 ble Davy Crockett, James Bowie-
- og en liten garnison på rundt 200 frivillige fra Texas-
- beleiret av en meksikansk hærstyrke på 2000 til 3000 soldater-
- under general Santa Anna-
- i det som ble kjent som slaget ved Alamo.
Alle forsvarerne ble drept,-
- og med ti mot én var sjansen for å vinne minimal.
Men i tillegg til det-
- kan det ha vært en helt annen grunn til at Alamo ble beleiret.
Vår første oppgave er å befeste denne østveggen.
Ja, østveggen. Den trenger befestning.
Oberst Travis ba oss ta all ammunisjonen-
- og plassere den på hovedplassen.
- Travis... - Jeg vet det.
- Han tror han er sjefen. - Vi gjør alt arbeidet.
De er på rommet hele dagen og gir ordrer. De gjør ikke en dritt.
- Jeg vet ikke hva de gjør. - Du gjør jobben.
- Se på meg! - La meg spørre deg om noe.
Det er ingen utedo her. Har du et bra sted?
Jeg har et sted, men jeg elsker det ikke.
Det er ved pekantrærne. Jeg går gjennom kaktusfeltet.
- Dette treet. - Ja. Jeg så på det.
- Har du et sted? - Jeg har et ganske bra sted.
- Hvor? - Du vet...
Bare sånn omtrentlig.
Dette er alt jeg vil si. Ikke spør om noe mer.
Det er på nordsiden, et sted...
- Du finner det ikke. - Er det nord for kaktusørkenen?
Glem det. Vi er ferdige. Men det finnes ikke et bedre sted.
- Virkelig? - Det er fantastisk.
Ved elvebredden?
- Gresset er mykere der. - Jeg sier ikke mer.
Skal du ikke dele avføringsplassen din?
Davy, du vet hva synes om deg. Men du finner aldri ut hvor det stedet er.
Skal du ikke si det?
Jeg skal ikke si hvor avføringsstedet er.
- Det finner du aldri ut. - Larry, kom igjen.
Jeg gjør fra meg her borte-
- i det som like gjerne kunne ha vært sjette sirkel i Dantes "Inferno". Og...
- Hva? - Kan jeg spørre om noe?
For all del.
Jeg innså nettopp at jeg aldri har sett deg uten den hatten.
Denne? Har du aldri sett meg uten hatten?
- Aldri. - Jeg liker hatten. Den kler meg.
Hvor lenge har jeg kjent deg? I ni måneder? Du tar den aldri av.
- Jeg har tatt den av. - Virkelig?
Jeg tar den av om kvelden.
Ingen har sett det. Jeg har snakket med folk om det.
- Er det vaskebjørn? - Vaskebjørn, ja.
En ekkel åtseleter.
Du sier ekkel, jeg sier løsningsorientert.
- De spiser søppel. - Her er greia med hatten.
Den binder antrekket sammen.
Selv den dagen vi badet, hadde du hatten på.
Jeg liker ikke sola.
- Det ser ut som du skjuler noe. - Jeg skjuler ingenting.
Virkelig? Kan jeg fortelle deg en historie?
Jeg møtte en kvinne en gang. Jeg hadde på hatt og gjorde godt inntrykk.
Jeg så henne dagen etter uten hatt.
Hun så dette.
Og hun var ganske skuffet.
Det jeg sier, er-
- at hun mente at jeg hadde lurt henne ved å bruke hatten.
Jeg er en åpen bok.
- Hva er under hatten, Davy? - Et hode.
- Hva er på hodet? - Hår.
- Jeg vil se det. - Dette er looken min.
Denne greia, frynsene.
Jeg drepte en bjørn da jeg var tre. Det er en del av det.
Slutt med pisspreikhistorien om bjørnen.
- Det er ikke pisspreik. - Du drepte ikke en bjørn. Spar meg.
- Den kjøper jeg ikke. - Jeg var 3,5 år og runder ned.
- Ok, ja. - Jeg drepte en bjørn.
- Den var sikkert død fra før. - Den var ikke død.
Det var døden nær.
Jeg sa ikke at det ikke var avlivning. Jeg sa bare at jeg drepte en bjørn.
Du "drepte bjørnen", og du er ikke skallet.
Det er hår under denne hatten.
Få se håret.
- Vil du se hva som er under hatten? - Ja.
Jeg gjorde det nettopp. Jeg er kjent for hurtigheten min.
- Rolig, Davy. - Jeg skal sløye deg-
- og bruke deg som min neste hatt.
Rolig, Davy.
Du er ikke skallet.
- Glad vi fikk det på det rene. - Den meksikanske hæren er på vei.
- Hvor mange? - Minst 2000. Kanskje flere.
To tusen.
Vi er 200 texanere. I mindretall med 10:1.
Si til oberst Travis at vi kjemper til siste mann.
- Ja, sir. - Til veggene!
Hva? Hva var det?
Jeg sa at vi skal kjempe til siste mann.
Det var det jeg trodde. Er det lurt?
Vi er her. Vi må forsvare Alamo.
Hvis vi alle skal dø,-
- hva er poenget?
Hvorfor ikke bare henge opp det hvite flagget og dra hjem?
- Da blir vi sett på som feiginger. - Hvem bryr seg?
Vi burde dø her med ære!
Jeg skal gå ut og inspirere mennene.
Kom igjen, tenn på.
Beklager.
Han er skallet under.
Flintskalle.
Se på ham. Han har ikke hår.
Hva er det?
Herregud. Crockett er skallet.
Crockett er skallet!
Det er derfor han aldri tar av hatten.
Veldig skallet.
Jeg kan ikke angripe.
Davy Crockett slåss som en klapperslange. Ikke engang med 10 000 menn kan vi vinne.
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - General! Avvent!
Sjef! Vent!
General!
General Santa Anna. Vent!
Slapp av. Hva er det?
General Santa Anna. Han har ikke hår.
- Hvem har ikke hår? - Crockett.
Han har alltid på seg vaskebjørnlue fordi han er skallet!
- Skallet? - Ja.
- Er Crockett skallet? - Crockett er skallet!
Ingen mann med hår følger en skallet mann.
- Aldri. Han har ikke hår. - Han er ikke en mann!
En skallet mann er latterlig!
En skallet mann er en klovn!
Ja, en klovn!
En skallet mann er mislykket.
Vi angriper Alamo!
Kan du tro at det ikke var før i 1920-
- at kvinner i USA fikk stemmerett?
Det 19. grunnlovstillegget var en kulminasjonen av tiår med kamp-
- av suffragetter som Susan B. Anthony.
I 1869, sammen med Elizabeth Cady Stanton,-
- grunnla hun Woman Suffrage Association-
- som kjempet for kvinners rett til å stemme, eie eiendom og ta utdannelse.
Susan B. Anthony ble stadig latterliggjort,-
- men hun vaklet aldri i sin kamp for like rettigheter.
Venn eller fiende, Susan B. Anthony ville at alle skulle ha bli hørt.
Men det var noen hun ønsket at hun ikke satt ved siden av.
Så hyggelig å ha dere ved middagsbordet vårt.
Takk for at dere kom. Det betyr mye for meg.
- Takk, Susan. - Takk for invitasjonen.
- Alfred, da. - Nydelig.
- Takk for at vi fikk komme. - Takk, Herbert.
- Takk, tante Susan. - Selvsagt.
- Absolutt. - Veldig snilt.
- Hva? - Jeg sa takk for at dere kom.
- Man skal gjengjelde det. - Interessant poeng.
Det er en unødvendig gjengjeldelse,-
- for det var ikke du som inviterte meg.
Din vakre søster Edith gjorde det. Som jeg kurtiserer.
- Er det det rette ordet? - Ja.
Hun inviterte meg.
- Men hør her, Susie. - Susan.
Hør her, Susan. Siden hun inviterte meg,-
- skal jeg gi henne 90 % av takknemligheten.
Dette er de 90 prosentene. Tusen takk for invitasjonen.
- Bare hyggelig. - Og du får ti prosent.
- Takk. - Ja, flott.
Det er rimelig.
- La oss nyte måltidet. - Takk.
Aspargesen i salaten ble dyrket i Ediths hage.
- Søsteren din? - Herregud.
Takk, Edith.
- Så deilig. - Hun er flink med grønnsaker.
- Jeg liker å få saker til å vokse. - Det er helt sikkert.
Du spiser visst ikke.
- Er det noe galt? - Ja...
Jeg er ikke sulten. Spiste sen lunsj.
- Når? - Fire.
Hvorfor spiser du klokka fire når du skal i middagsselskap?
- Jeg skal si deg hvorfor. Jeg var sulten. - Skrubbsulten.
Du kunne ha tatt en liten matbit. En kjeks eller noe.
- Ja, Susie, det var tanken. - Susan.
Ja, Susan, det var tanken. Det var ingen kjeks i huset.
- Alle har kjeks i huset. - Har du kjeks?
- Selvsagt. - Jeg har vanligvis kjeks.
Men jeg hadde ikke kjeks.
- Så jeg lagde et smørbrød. - Et smørbrød?
Grillet løk på toppen.
- Han elsker grillet løk. - Jeg delte det i fire.
Jeg skulle bare spise én fjerdedel, men én ble til to, og så tre...
- Jeg har vært der. - Ja. Beklager.
Du virker som en mann med lite selvkontroll.
La meg si deg noe.
Hvert minutt jeg er rundt denne kvinnen uten å røre henne,-
- viser jeg stor selvkontroll.
Skal du ikke spise noe?
- Det virker ikke sånn. - Hvorfor kom du?
For det første vil dere ikke angre på at jeg er her.
- Er jeg et tilskudd her? - Ja.
Vent og se. Man treffer ikke på en sånn personlighet hver dag.
- Det er sikkert. - Jeg har mye å tilby bortsett fra å spise.
- Hvordan smaker det for dere andre? - Nydelig.
- Ja. - Takk.
- Virkelig. - Se på den lille gaffelen.
- Hva er poenget? - Det er en salatgaffel.
Hvorfor må gaffelen være mindre enn gaffelen man spiser hovedretten med?
Hvorfor ha tallerkener? Hvorfor ha kniver?
Hvorfor ha briller? Det er bare sånn det er.
Noen ting er der av sedvane og gir ikke mening.
Som er mitt poeng angående kvinners stemmerett.
- Ja. - Absolutt.
Hva sier dere til denne teorien?
Vi burde spise salaten med den store gaffelen,-
- så vi spiser sunnere og mer salat.
Den lille gaffelen bør være til hovedretten, så man spiser mindre.
- Så dere at jeg byttet? - Innovasjon.
Du er så smart.
- Genialt. - Hva?
Han har et godt poeng.
Hvis man ser på knivene, er de like store.
Identiske.
Ja, identiske. Hvem andre vil foreslå et gaffelbytte? Ingen.
Det er som å spise middag med en vitenskapsmann.
Hvem andre kommer med slike kommentarer? Ikke disse to tørrpinnene.
Det hadde jeg aldri tenkt på.
Disse herrene er hederlige borgere.
Alfred eier den største møllen i Vest-New York.
- Vi sysselsetter over 120 barn. - Kan vi utbringe en skåle?
- Edith? - Ja.
Hvor er vinen?
- Vi skåler med vann. - Er dette vann?
- Jeg er avholds. - Hadde vi hatt vin, hadde folk slappet av.
Vi praktiserer avhold.
- Vi i avholdsbevegelsen føler... - Avhold...
...at alkohol er ondskap som må utryddes. Vi lever et liv med mening.
Ser ut som du har det gøy.
- Å ja, jeg har det gøy. Veldig moro. - Ser du hvor urettferdig dette er?
Bare fordi du ikke liker å bade, kan ingen andre være i vannet.
- Mitt hus, mine regler. - Men det blir portvin etter middag?
- Ingen portvin, Herbert. - Ingen sherry heller?
Avholdenhet. Vi føler i denne husholdningen-
- at det er ondskap.
- Du ser det vel på mølla. - Det er et problem.
- Barna drikker på mølla. - Og de gråter mye.
Er du for barn som drikker på mølla?
Jeg misliker barn så mye at jeg ikke bryr meg om hva de gjør.
- Susan? - Ja, kjære?
Vi har ikke nevnt den nye oppfinnelsen-
- som du nettopp har fått installert. Elektrisitet.
Disse lanternene og lysekronene. Så vakkert.
Jeg vet ikke. Det er noe ved stearinlyset jeg liker.
Personlig foretrekker jeg talg og voks.
- Jeg tror på fremgang. - Ja, og det er tryggere.
- Tryggere enn voks og flamme? - Visst pokker.
- Hva heter du? - Herbert.
Herbert, ok.
Jeg ville huske det i tilfelle vi støter på hverandre igjen,-
- for det blir ikke et planlagt møte.
- Hva prøver du å si, sir? - Elektrisitet er tidenes oppfinnelse.
Jeg må skaffe meg det. Hvem fikset det for deg?
- Jeg husker ikke. - Virkelig? Husker du ikke?
Virkelig? Husker du virkelig ikke?
Edith, jeg må snakke med deg om sausene. Møt meg på kjøkkenet.
- Se på denne kvinnen. - Slutt.
- Har dere sett slik skjønnhet? - Hun er fantastisk.
Vanskelig å tro at de to kom fra samme livmor.
- En av dem må være adoptert. - Jeg trenger en drink.
- Gjør du? - Absolutt.
- Din rakker. - Lawrence...
Hvorfor tok du med denne idioten?
Jeg liker ham. Du er så streng mot ham.
- Nei. Det er noe galt med ham. - Han er smart. Gaffeltingen var genial.
Vær så snill. Han er verre enn den sirkusartisten.
Jeg sa du aldri skulle nevne sverdslukeren Carl igjen.
- Beklager. - Lawrence hadde et poeng.
Jeg inviterte ham. Han burde takke meg, ikke deg.
Greit. Jeg skal prøve å være tolerant fordi jeg er glad i deg.
- Takk, Susan. - Hva skal jeg gjøre med deg?
- Skål for min nye favorittgjest. - Hva i helvete driver du med?
- Er det alkohol? - Nei, salpeter.
Salpeter, du liksom.
Det demper min seksuelle appetitt.
Ellers frykter jeg for den stakkars kvinnen.
- Edith! - Beklager, Susan.
Du har dårlig innflytelse.
Alle er ikke like perfekte som deg.
Funker for kvinner òg. Se for deg tiltrekningen her.
Vi går videre. Jeg trenger ikke dette bildet.
Susan, er du klar for møtet med Kongressen?
Jeg er så spent.
Vi har utarbeidet et lovforslag-
- vi skal presentere for Kongressen for kvinners stemmerett.
- Hør, hør. Ja. - Ja.
Ja. Ja.
Hørte dere det?
- Hører dere? - Ja.
- Den var god. - Det er morsomt.
Hva er så morsomt? - Det kan du ikke mene.
I aller høyeste grad.
- Jeg har viet livet til dette. - Dette er en trist dag.
- Det er absurd. - Kvinner kan ikke stemme.
Hvorfor skal ikke kvinner stemme?
Vi gjør dere en tjeneste ved å ikke la dere stemme.
Menn og kvinner er skapt like for Gud.
- Ja. - Vi må ha like rettigheter.
- Ja. - Spar meg, Susie.
- Susan. - Spar meg, Susan.
- Hvorfor skal ikke kvinner ha stemmerett? - Nettopp.
Jeg tror jeg har en idé. Jeg har en idé.
Hvis en kvinne er attraktiv og i stand til å sikre seg en mann,-
- burde hun ikke kunne stemme.
En vakker kvinne som Edith burde være hjemme,-
- lage mat, ta seg av barna.
Men andre, som ikke appellerer til det motsatte kjønn,-
- furier, kjerringer hekser, peppermøer,-
- de kvinnene bør kunne stemme.
- Det er et godt kompromiss. - Rimelig.
- Hvem skal bedømme kvinnene? - Jeg gjør det gjerne.
- Og hvorfor deg? - Enhver mann kan gjøre det.
- Enhver mann med syn. - For eksempel Edith.
Jeg er fryktelig lei for det, men kjære, du kan ikke stemme.
- Takk. - Eleanor, du kan heller ikke stemme.
- Martha, ingen stemme på deg. - For pen.
Clara, beklager.
Og du, Susan.
Du...
- Du kan stemme. - Hva? Hvorfor?
Du vet, fordi... Ja. Du vet.
Takk for tillatelsen, men jeg trenger den ikke.
Elizabeth Cady Stanton og jeg har laget lovforslaget,-
- og forhåpentligvis tenker ikke de fleste i Kongressen det samme som deg, Lawrence.
Du tilbringer mye tid med denne Elizabeth Cady Stanton.
Vi er veldig nære. Vi har jobbet sammen i årevis.
- Ja, dere er veldig nære. - Ja, hun hjalp til med lovtillegget.
Man kan si veldig, veldig nære.
Jeg begynner å føle at det kanskje er på tide at du drar, Lawrence.
- Jeg synes vi skal stemme. - La oss stemme.
Hvem synes det er på tide at Lawrence drar?
Bare mennene kan stemme.
Edith, tilgi meg,-
- men jeg synes du skal komme deg til helvete ut av huset mitt, Lawrence.
Du spiste før du kom, du liker ikke gaflene,-
- du liker ikke maten, du drikker, og du vil ikke at vi skal stemme.
I dette huset har kvinner stemmerett.
- Kom deg til helvete ut. - Kaster du meg ut?
Kom deg til helvete ut.
Greit. Jeg drar, Susie. Kom igjen, Edith.
Beklager, Lawrence. Hun er søsteren min.
Kom deg til helvete ut.
- Vel... - Ok.
Kanskje vi kan ha en hyggelig middag nå.
Så... Her kommer han.
Og én ting til, Susan B. Anthony.
Du trenger ikke å fortelle meg hva B-en står for.
Og gaffel ta deg! Gaffel ta deg!
Ut!
Den 20. juli 1969-
- ble Neil Armstrong og Edwin "Buzz" Aldrin de første mennene som gikk på månen.
Armstrong gikk først-
- og sa de berømte ordene: "Det er et lite steg for et menneske,-
- et stort sprang for menneskeheten."
Det var en milepæl i menneskets historie. Det er helt utrolig når man tenker på-
- at de suste gjennom verdensrommet i fire dager i en liten metallkapsel-
- kontrollert av en NASA-datamaskin-
- en million ganger mindre kraftig enn smarttelefonen din.
Neil og Buzz kommuniserte konstant-
- med kontrollsenteret i Houston, og nye opptak har nylig blitt publiserte-
- som viser reisen i et annet lys.
Høyde nå 21 000 fot. Ser fortsatt bra ut.
Houston, gi oss en avlesning av 12:02- alarmen.
Det ser bra ut, Neil. Høyde nå 21 000 fot.
- Det ser bra ut, Eagle. - Mottatt.
Hva kjøpte du i gave til utskytningsfolka?
- Hva? Gave til utskytningsfolka? - Jeg kjøpte puttere.
Kjøpte du gave til utskytningsfolka? Tuller du?
- Hvorfor gjorde du det? - De sender oss til månen.
- Jeg ga dem ingenting. - Det går bra.
Nei. De må tro jeg er en gjerrigknark eller utakknemlig eller noe.
- De tror nok ikke det. - Det er rart-
- at du ga dem noe, og ikke jeg. De kommer til å snakke om det.
Når du skal i middagsselskap, kommer du tomhendt?
Ja.
- Det er uhøflig. - Hvorfor?
Hvis jeg må kjøpe noe på vei til middagen, vil jeg ikke dra.
- Ikke inviter meg. - Jeg mente ikke noe med det.
- Det var en hyggelig gest. - Ja. Det er sånt jeg aldri tenker på.
Noen må fortelle meg om gesten sin, så jeg kan herme.
- Jeg tenker aldri på gester. - Det var bare en liten ting.
Gave til utskytningsgjengen.
Høyde 4200.
Dere er klare for landing, over.
Mottatt. Klar for landing, 4000 fot.
Du kunne ha sagt det. Skjønner ikke hvorfor du ikke gjorde det.
- Gi dem en returgave. - En returgave?
Gi dem noe fra månen. Ta med en stein.
- En stein? - Ja.
- Er du gal? Jeg beholder steinene selv. - Alle steinene?
Ja. Jeg skal ta mange steiner.
- Skal du svelge steinene? - Jeg tok med en skittentøypose.
Skittentøypose? Ikke særlig vitenskapelig.
Jeg legger steinene i posen. Det er månesteiner.
De har ikke blitt testet.
Vi kan tjene millioner på disse steinene. Vær smart.
Du kan tjene millioner på foredrag.
Du trenger ikke å ta med steiner og selge dem.
- Ikke si et jævla ord om det. - Jeg beklager.
- Jeg mente ikke å gjøre deg opprørt. - Det gjør meg forbannet.
Vi glemmer det.
Vi skal til å lande på månen. Tenk det!
Vi skal lande på månen!
Mottatt, klar for landing, 914 meter.
- Mottatt. Nedstigning, 3000 fot, over. - Gode radardata.
Vi er nå i tilnærmingsfasen. Alt ser bra ut.
Forresten, jeg tror jeg har en god replikk-
- til når jeg setter fot på månen for første gang.
Hva? Hva mener du?
Jeg blir den første som går på månen.
- Jeg må si noe dypt, og jeg kom på noe. - Hvem sa at du tar det første steget?
- De gjorde det. - Hvem er de?
- NASA. Utskytningsfolka. - Får du gå på månen først?
- Ingen fortalte meg om dette. - De fortalte meg det.
- Sa de det ikke til deg? - Nei.
Hva synes du om dette?
"Et lite steg for et menneske, et stort sprang for menneskeheten."
Det suger. Det suger skikkelig. Grusomt er det.
- Hva... - Det er så banalt.
Jeg kunne kommet på noe mye bedre enn "et lite steg for et menneske".
Jaså? Hva har du?
- Jeg kan finne på noe bedre i søvne. - Få en replikk, da.
"Fly me to the moon and let me play among the stars."
- Som i sangen. - Hvilken sang?
Det er en sang som heter "Fly Me to the Moon".
- Sinatra. - Aldri hørt.
Du har aldri hørt sangen, men siterte teksten perfekt?
Syng "Summer Wind" i samme slengen.
"Fly me to the moon and let me play..."
"Let me see what spring is like on Jupiter and Mars."
Ja. Faen, du har rett. Det er en sang.
Du kan si: "If I can make it here, I'll make it anywhere."
Ok, hva med dette? Jeg plukker opp en stein.
Jeg later som jeg spiser den og sier:
- "Gouda". - Gouda?
Ja, gouda. Osten.
- Ja, jeg skjønner. - Det er morsomt.
Du har ikke humoristisk sans. Du tar ingen av vitsene mine.
- Hva? - De burde ha bedt meg ta replikken.
- Jeg er kreativ. - Så kreativ at du plagierte Sinatra.
Jeg spilte i mange stykker på videregående.
Jeg spilte Robert Browning i "The Barretts of Wimpole Street".
Bare fordi du spilte i "The Barretts of Wimpole Street",-
- betyr ikke det at du er kreativ. - De skrev om meg i skoleavisen.
"Buzz Aldrin er Robert Browning." "Er" med store bokstaver.
Husker du noen replikker? Kanskje du kan si en på månen.
Eagle, Houston, nedstigning.
Forbereder landing.
Vi er klare.
Din jævel.
Nå vet jeg hvorfor du ga dem den gaven.
Du ville sette fot på månen først...
- Hva? - Du bestakk dem!
Jeg ga dem gave fordi det er høflig.
Tipper ingen har gitt utskytningsfolka gave før.
- Ingen har blitt sendt til månen før. - Du er så desperat. Du er så falsk.
Er jeg falsk, Edwin? Du kaller deg selv "Buzz".
Fordi det høres kult ut? Du heter Edwin Aldrin.
Jeg hadde også endret det, for I-N-en i begge navnene høres rar ut.
Så du ga deg selv et navn en tiåringen hadde kommet på.
La meg si deg noe, dust. Da jeg var fem,-
- i stedet for å ringe på venners dørklokker, sa jeg:
"Buzz, buzz, buzz", og navnet festet seg.
Alle mødrene elsket det. "Buzz er her."
- Særlig. - Tror du jeg finner det på?
- Du er en løgnhals. - Løgnhals?
Du sa fire ganger at du hadde sex med Rocky Marcianos datter.
Ja, og det var fantastisk.
Rocky Marciano ville aldri latt noen ved navn Buzz komme nær datteren sin.
Rocky Marciano møtte meg. Han likte meg.
Så ikke si at Rocky Marciano ikke hadde latt meg ha sex med Lucy.
Han lot meg, og det gjorde Lucy også.
"Lot" han deg ha sex med datteren sin? Det høres...
Hva slags slibrig ordning hadde du med Rocky Marciano?
Eagle, går det bra der oppe?
- Vi er på vei ned. 700 fot. - Eagle, klarsignal til å lange. Over.
Vet du, Neil? Jeg tror ikke NASA sa at du skulle være førstemann på månen.
- Jo, det gjorde de. - Nei, det gjorde de ikke.
- Du er en løgnhals. - Du er en løgnhals.
Du er en løgnhals.
Vi mottar Eagle.
Tranquility Base here.
- Eagle har landet. - Eagle har landet.
- Eagle har land... - Vi har landet.
Vi har landet.
Ok, motoren har stoppet. Ser bra ut, over.
Klarsignal.
Romvandringen er i gang.
Slutt. Du ødelegger månelandingen. Vi er på TV.
Løgnaktige drittsekk.
Gå inn igjen.
Det er et lite steg for et menneske,-
- et stort sprang for menneskeheten.
Kom tilbake! Din jævel!
Du ødelegger det, Edwin.
Jeg heter Buzz.
- Din kuksuger! - Gjerrigknark.
- Gave til utskytningsteamet? - De hater deg.
Derfor ville de ikke at du skulle gå først.
Din smisker.
Slipp meg.
- Brillene mine! - Jeg hater deg!
Norske tekster: Hanna Naess Huseklepp