TIDLIGERE
-Er du spændt? -Jeg er meget spændt.
Jeg har ventet i en evighed.
Jeg har dig.
Jeg har ikke haft de følelser for nogen.
Jeg er 38 år ung.
Jeg er 22.
Jeg prøver at tænke, at alder bare er et tal.
Jeg ved altså ikke, om du er klar. Er du klar?
Jeg er 60.
Du godeste!
30, 40, 50, 60. Ja, han er 33 år ældre end mig.
Jorge er på alder med mine forældre.
Jeg vil ikke overraskes af noget, du har gjort.
Jeg tog ikke med dig for at føle mig alene.
Jeg føler, du ikke er tiltrukket af mig.
-Vi er i en vennezone lige nu. -Okay.
Er han den rette person? Valgte jeg den rette person?
-Jeg er færdig med den her samtale. -Okay.
Kan jeg få fjernet mikrofonen?
Sådan et bånd er ikke nemt at finde.
Og jeg finder det ikke igen.
Fra i morgen får I besøg.
Jeres venner og familie.
-Hej. Det er Theresa. -Hej. Sarah.
Han har ikke datet en, der er meget ældre.
Jeg håber, det går, men…
-Tja… -Det er underligt.
Du er 23 og kan potentielt få to papbørn?
Ja.
Jeg forlader alle og alt det, jeg har arbejdet for.
Hvad fanden har jeg gang i?
Jeg er udmattet og overvældet,
for jeg kan ikke være mig selv i dit nærvær.
At indlemme en 22-årig pige i mit liv er en bekymring.
Har vi en fremtid?
I skal beslutte jer.
Springer I ud i det sammen?
Eller vælger I en anden vej? Alene.
Det er surt.
EN DAG TIL FORPLIGTELSESCEREMONIEN
Fik du fjernet alt fra badeværelset?
Jeg tjekker de andre værelser.
-Gå i gang med… -Jakkesæt.
-Du skal have fat i en taske. -Ja.
Jeg er nervøs og ængstelig.
Det er sidste gang, vi ses inden forpligtelsesceremonien.
Jeg gjorde alt, jeg kunne.
Jeg er meget nervøs for at skulle være alene.
Hvad tænker jeg, når jeg er alene?
En del af mig vil have, jeg forpligter mig til Vanessa,
og en del af mig tænker, om hun er den rette.
Er den her rutsjebanetur for meget at håndtere for os?
Og min frygt for at forpligte mig er der stadigvæk.
Så det er…
…en skræmmende tanke.
-Hvad så? -Dine ting er klar.
Tak. Hvordan har du det?
-Fint. Og dig? -Jeg har det godt.
-Du må ikke gå fra mig. -Nej. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
-Nej. -Det har været sjovt.
De sidste par dage har været bedre, end jeg kunne drømme om.
Du er en af de mest fantastiske piger, jeg har mødt i hele mit liv.
-Tak. -Det er svært at sætte ord på.
Men det var en af de skønneste ting, jeg nogensinde har oplevet.
Det er underligt at lukke det her kapitel, og…
Jeg føler, vi slår op.
-Nej! -Slår vi op?
Hvad skal jeg sige? Hvad, hvis jeg græder?
-Lad være. -Jeg skal ikke græde?
-Nej. -Okay.
Du klarer den.
-Du ser fantastisk ud. -Tak.
-Okay? -Okay.
Ingen tårer?
-Er det okay? -Ja.
Lover du det?
-Jeg er her for dig. -Ja.
-Okay? -Jeg har vist bare PTSD.
-Hvad? -Jeg ved det ikke.
Jeg har en historie med, at mine forhold ikke lykkes.
Og jeg føler, at det her er endnu et mislykket forsøg.
Jeg siger ikke, det er din skyld.
Det er det ikke. Det er bare…
Jeg har blottet mig før, og jeg er blevet såret.
Og jeg håber bare, at det ikke sker igen.
Det er skræmmende.
Før den her oplevelse
havde jeg rigtig mange forbehold, fordi jeg var blevet såret meget før.
Så jeg har en parade oppe, hvor jeg tænker: "Jeg klarer mig."
Måske klarer jeg mig ikke.
Jeg håber bare, jeg valgte den rette person.
Jeg føler, det er dig. Og jeg håber, du har det på samme måde med mig.
Ja, det har jeg.
Det er skræmmende,
når du ikke har været sårbar i mange år, at du så kommer så tæt på en person
for bare at få knust dit hjerte igen,
og hele verden får det at se.
Vi ses snart. Pas på dig selv.
Det er sjældent at se en ældre kvinde være sammen med en 20 år yngre mand.
Det er meget sjældent.
Er jeg skør, fordi jeg tror, det kan fungere?
Er jeg skør, når jeg blotter mit hjerte?
Han er i sit livs bedste alder lige nu.
Hvorfor skulle han opgive det for en, der er 20 år ældre?
Du går.
-Ja, jeg vil bare ikke glemme noget. -Men du glemmer mig.
Vi har brug for lidt alenetid, for det har vi ikke haft.
Det er første gang, jeg kan betragte det her udefra
og træffe en beslutning.
Vi har haft op- og nedture, siden vi flyttede sammen.
Men vi har også haft det skønt.
Selv i de svære stunder har kærligheden altid været der.
Og jeg tror,
at det er tydeligt, at jeg holder meget af hende.
Så spørgsmålet er, om det gode opvejer det dårlige.
Er det nok til at fortsætte forholdet?
Giv mig et kram.
Tak, fordi du er dig. Tak, fordi du gør mig til en bedre person.
Det var så lidt.
Jeg mener det.
-Hvorfor giver du mig det blik? -Fordi du går.
Vi har ikke engang danset.
Ja.
Jeg skal tænke.
-Vi skal begge tænke en masse. -Ja. Jeg…
Jeg kommer til at savne dig en smule.
I lige måde. Mere, end du tror.
Tror du det? Du kan ikke sove, fordi du tænker på mig.
-Det ved jeg nu ikke. -Hvad?
-Jeg kan nok godt sove. -Nej.
Giv mig et kys.
Morgenen er bittersød.
Okay, vi ses.
Forpligtelsesceremonien nærmer sig, og det bliver svært.
Vi taler stadig om, hvordan vi får det til at fungere her,
endsige forpligte os til hinanden.
Han kan lide mig, og stemningen er rigtig god lige nu.
Men ja,
jeg vil ikke presse ham, for jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, hvordan fremtiden ser ud.
Hvordan har du det?
-I forhold til hvad? -At tage afsted.
Det har været mig, der har nævnt vores udfordringer,
og vi ved ikke, hvordan vi skal kommunikere efter det her.
Vi har kun befundet os i den her boble.
Vi ved ikke, hvordan det er at sms'e eller ringe.
Jeg har aldrig haft et langdistanceforhold.
Så det er selvfølgelig nogle ting, som jeg tænker på.
Ja. Jeg er glad for, du nævnte det,
for jeg så slet ikke sådan på det.
Jeg er bare en meget realistisk person.
-Og.… -Ja, det forstår jeg godt.
Det her skal slutte på et tidspunkt, og…
Jeg ville ønske, vi kunne være i den her boble for evigt,
men vi er nødt til at sige farvel.
Næste gang, jeg får Andrew at se,
bliver til forpligtelsesceremonien, og det gør mig lidt nervøs.
Han er bekymret, og det er forståeligt, for jeg havde også de tanker.
Jeg sagde dem bare ikke højt.
En del af mig er bange for,
at vores aldersforskel bare er for stor.
Og jeg har en frygt for, at det i sidste ende
bliver for overvældende for os begge.
Okay.
Farveller.
-Vi ses. -Vi ses.
Hey.
Hold da op.
De er smukke.
Jeg tænker på dig, hver gang jeg kigger på dem.
Jeg har tænkt over noget.
Jeg elsker at støtte dig,
og jeg elsker at være der for dig,
når du har det svært.
Så jeg tænker på dig.
Jeg får noget tid til at tænke og få styr på mine følelser.
Og jeg kommer helt sikkert til at savne dig.
Vi er blevet meget tætte inden for kort tid,
og det var dejligt at bo sammen.
Det kommer jeg til at savne.
Men det bliver godt for os at være lidt adskilt,
selvom jeg hader at skulle sige farvel.
Jeg er glad for at have de her.
-Jeg tænker det samme. -Okay.
Tak, fordi du er alt for mig.
Og…
…du må ikke savne mig for meget.
Det er umuligt.
Jeg er forelsket i Theresa.
Hun har ladet mig åbne op og være sårbar
og ikke have en facade, hvilket jeg har haft førhen.
Hun bringer mig glæde,
når jeg vågner og ser hende. Jeg føler mig hjemme.
Det føles godt.
Jeg elsker dig.
Håber jeg, at vi vælger det samme og får et stærkere bånd?
Ja, og jeg tror, det er en mulighed.
Men der er også en risiko for…
-Det er mærkeligt. -Ja.
…at hun bare
tænker alt for meget,
og måske er hun en anden person, når vi mødes igen.
-Farvel. -Okay. Farvel.
Jeg skal træffe en enorm beslutning.
Det kan ikke benægtes, at vi havde et ægte bånd fra begyndelsen.
Men jeg har stadig nogle tvivl.
Det er en stor forpligtelse at sige,
at denne person, som er 27 år yngre end mig,
er min kæreste.
Og at jeg forpligter mig til at gå videre med det her
og viser det frem for verden.
Jeg ved ikke, om jeg besidder styrken til at fortsætte.
-Lad os skåle på vores rejse. -Skål.
-Skål for en stor beslutning. -En meget stor beslutning.
Hvad tænker du?
Du kender mine følelser for dig.
Jeg ved godt, at det ikke altid betyder, at alt er helt fint og nemt.
Jeg forstår logistikken i forhold til vores livssituationer.
Geografiske udfordringer og også andre udfordringer.
Så…
-Vi må tage det hele i betragtning. -Ja.
Vi har været med i et eventyr,
og alt går som smurt, og der er ingen udfordringer,
og det var sandt indtil de sidste par dage.
Så det faktum, at vi skal skilles nu,
har gjort mig lidt usikker
på min beslutning.
Der er mange spørgsmål, jeg bare har ignoreret.
Jeg har udskudt dem, fordi jeg ikke ville forpurre noget
eller ændre på status quo.
Selvom det er forvirrende og skræmmende,
så ved jeg, at noget alenetid vil gavne os begge,
for så er min beslutning velbegrundet og…
-Den er gennemtænkt. -Ja. Og det respekterer jeg.
Hendes bekymringer er berettigede.
Men en ting, jeg har gjort de sidste par dage,
er at fokusere på hendes følelser.
Og jeg har fjernet mig selv fra ligningen.
Nu skal vi være adskilt i noget tid,
og jeg skal også tænke det grundigt igennem.
Hvad ender det så med?
For det er en stor forpligtelse, og kan hun håndtere det?
Vi ses.
Vi er nok forskellige steder i livet.
Jeg har mine drenge. Hvordan går det? Der er mange spørgsmålstegn.
Jeg ville lyve, hvis jeg sagde, at jeg ikke var lidt nervøs.
FORPLIGTELSE CEREMONIDAG
I dag finder forpligtelsesceremonien sted.
Jeg er selvsikker, men jeg ved ikke, hvordan hun har det.
Jeg ved ikke, om hun er blevet påvirket af sine tanker eller stressen med børnene.
Jeg støtter hende og er der for hende,
og min familie støtter vores forhold.
Men jeg er bekymret for, at Theresa ikke tror på det
på grund af faktorer, som jeg ikke kan kontrollere.
Jeg er forpligtet til Theresa.
Og jeg håber, hun er klar til at tage det spring sammen med mig.
Mine følelser for John bliver stærkere dag efter dag.
Jeg må indrømme, at jeg falder for ham.
Det har næsten været for godt til at være sandt,
men en del af mig er stadig i tvivl.
Vores aldersforskel er enorm. Og ja, jeg er bange.
Jeg kan gå min vej i dag.
Og så ville jeg vende ryggen til meget.
Jeg ved, jeg kommer til at fortryde, at han ikke er i mit liv,
men jeg ved ikke, om det bliver for meget.
Skal vi bare
vælge den nemme løsning og gå hver til sit
og vende tilbage til vores gamle liv?
Jeg ved ikke, om jeg er klar til det her.
Okay.
Vi har været igennem svære ting tidligt i processen. Det er jeg taknemmelig for.
Vi skulle være der for hinanden.
Førhen var jeg aldrig klar til at være der for en anden.
Jeg var ikke åben over for at støtte en person, som jeg har støttet dig.
Jeg føler mig heldig, fordi jeg kan være der for dig.
Jeg tror på det her.
Jeg tror på det, vi har opbygget. Jeg ved, hvad vi har. Jeg kan mærke det.
Jeg kan mærke en øjeblikkelig ro, når jeg er sammen med dig.
Vi kan grine i de mest alvorlige øjeblikke
og intime øjeblikke.
Jeg glæder mig til…
…det næste skridt.
Og vi skal nok håndtere det med alderen.
Du skal tro på, at alder bare er et tal, men du skal også tro på,
at jeg dukker op hver dag og arbejder på det her med dig.
Da jeg besluttede at tage på denne rejse
for at finde en at dele mit liv med,
sagde jeg til mig selv, at jeg var klar.
Da jeg mødte dig, tiltrak du mig med dit smil.
Din energi og din stabilitet.
Du fik mig til at grine.
Og du gav mig en bedre følelse, end jeg nogensinde har haft.
Men af en eller anden grund var der noget, der holdt mig tilbage.
Da du mødte mine børn, og jeg ikke fortalte dem din alder,
skyldtes det ikke, at jeg skammede mig. Jeg var bange.
Jeg var bange, for hvis jeg sagde det, ville det være ægte.
Jeg var bange for, hvordan omverdenen ville se på os.
Fordi verden er ikke et retfærdigt sted,
og der findes en dobbeltmoral mod kvinder, som dater yngre mænd.
Derfor tænkte jeg,
at det måske var bedst, jeg gik min vej, inden det blev for svært.
Og
for ægte.
Det er løgn.
Det er overvældende.
Det er skræmmende for mig.
Hvis jeg lader mig selv…
…være fuldstændig blottet
over for dig og verden,
så er det den største chance, jeg nogensinde har taget.
Det forudså jeg ikke.
Det er det modsatte af det, vi følte.
Vi har delt nogle fantastiske øjeblikke sammen.
Og du har været tålmodig og meget forstående.
Men jeg frygter, at det er for meget.
Du vil ikke kæmpe?
Jeg er en fighter.
Men jeg prøver også at beskytte mig selv og beskytte dig.
Hvad skal jeg sige?
Mine børn har skrevet et brev til dig, og jeg vil gerne læse det højt.
Okay.
"Kære John. Det var rart at møde dig og se dig og vores mor sammen.
Hun virkede rigtig glad, og det har vi ikke set længe."
Et øjeblik.
"Vi ved ikke, hvad aldersforskellen præcis er,
men vi er ligeglade, efter vi har set jer to sammen.
Vi ønsker bare, at hun er glad.
Og du gør hende tydeligvis glad.
Så vi støtter jeres forhold og er spændte på næste skridt.
Kærligst Lauren, Richard og Michael."
Jeg skal vide, at du tror på det og er klar på den udfordring.
Og at du stoler på, at dine børn støtter dig.
Du skal vågne hver morgen
og se og stole på, at dine børn støtter det her.
Hvad end der så sker, kan vi…
Vi kan arbejde på det, men det er dit valg.
Jeg har altid sagt, at du skal beslutte,
om du tror på det.
Det gør mig meget mere selvsikker og glad,
nu hvor de har skrevet det til dig.
Jeg anede ikke, hvad der stod.
Så jeg vil ikke gå min vej.
Jeg vil faktisk gå mod noget sammen med dig.
Jeg ved ikke, hvad det bliver, eller hvordan det ser ud,
men jeg tror, at vi kan navigere i det sammen.
Og jeg tror, at hvis du kan støtte
mig og min skøre angst…
…så kan vi gøre det her til noget helt særligt.
Det tror jeg også.
Og på et tidspunkt kan jeg
måske skrige det fra bjergtoppen.
Men lige nu lover jeg dig bare
at fortsætte med at gøre vores forhold til noget ægte
og noget virkelig dejligt.
Jeg accepterer.
Du er sjov.
Jeg glæder mig til det, der venter.
Og jeg er taknemmelig for denne oplevelse,
og jeg vil fortsætte med at forelske mig i dig.
Også mig.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
Så højt, at jeg ikke giver slip.
-Godt, for det behøver du ikke. -Godt svar.
Jeg er lidt nervøs.
Jeg har tillid til Derrick, og jeg har tillid til vores forhold.
Men jeg har stadig bekymringer for min egen fremtid.
Jeg er 23.
Jeg havde aldrig troet, at jeg skulle flytte på tværs af landet
for en mand, der har børn.
Og bekymringerne er der, fordi jeg ikke har erfaring
med at være i sådan et forhold eller være sammen med en, der har børn.
Det er en stor beslutning.
Enten går jeg min vej uden Derrick
og tager tilbage til mit liv i Seattle, eller jeg tager herfra med Derrick
og får noget helt andet end det, jeg havde forestillet mig.
Jeg er splittet.
Sætter jeg alt på spil og ændrer hele min tilværelse for en mand og et forhold?
Eller beslutter jeg at afslutte det?
Jeg havde aldrig nogensinde troet,
at jeg skulle være med i det her og finde sådan en ægte
og autentisk relation.
Jeg føler, at jeg skal giftes. Der står virkelig meget på spil.
Hun skal overveje, om hun vil lægge hele sit liv om.
I vores sidste samtale var hun i tvivl, og hun er nervøs.
Hun er bange og opgiver sit liv og skifter måske karriere. Det er meget.
Jeg vil gerne være sympatisk og udtrykke empati.
Jeg ønsker, hun tager til Dallas, men jeg ved ikke,
om vores forhold er stærkt nok til, at hun vil foretage den ændring.
Hej.
-Du ser fantastisk ud. -Tak.
Fra dag et vidste jeg ikke, hvad det skyldtes,
men jeg var meget tryg ved dig.
Jeg følte mig rolig og tryg efter vores korte samtale.
I det øjeblik vidste jeg inderst inde,
at jeg ikke ville tale med nogen andre på refugiet.
Vi fortsatte og flyttede sammen.
Og ja, der var nerver til stede.
Det er ikke nemt at skulle bo sammen med en, jeg lige har mødt,
og jeg troede, det ville blive godt, men jeg tog fejl.
Det var meget bedre, end jeg havde forestillet mig.
Så for mig var rejsen og al latteren og de gode stunder
og udfordringerne og de svære samtaler lige så vigtige.
Jeg føler, vi har udviklet os under hele rejsen.
Fra dag et vidste jeg, at du var noget særligt.
På trods af aldersforskellen på 20 år
er jeg sikker på, at det var en velsignelse, at jeg mødte dig.
Jeg har altid drømt om den mand, jeg skulle ende sammen med,
men du er langt bedre
end nogen, jeg kunne have forestillet mig.
Og nu kan jeg ikke forestille mig en fremtid uden dig.
Jeg har troet på din karakter siden vores første date.
Men efter vi har boet sammen,
er jeg sikker på, at du er en af de bedste mænd, jeg har mødt.
Det har været en ære at dele denne rejse med dig.
Jo tættere vi bliver,
jo mere kan jeg se, hvor fantastisk en mand du er.
Derrick, du er en fænomenal person.
Det kan virke for godt til at være sandt, men det er bare den person, du er.
Og jeg føler mig som den heldigste pige i hele verden, fordi jeg fandt dig her.
Mange bruger hele livet på at lede efter det, vi fandt her.
Hvis jeg tager herfra uden dig,
fortryder jeg det måske resten af mit liv.
Men hvis vi bliver sammen,
bliver mit liv slet ikke, som jeg havde forestillet mig.
Jeg ville ofre hele min tilværelse i Seattle.
Mine venner, mit støttenetværk
og alt det, jeg har opbygget de sidste fire år.
Men
i dag sætter jeg de ubekendte faktorer til side,
og jeg stoler på mit hjerte.
Så
jeg er 100 % fast besluttet på at flytte til Dallas…
…og begynde vores rejse sammen.
I det virkelige liv.
Ja, det var voldsomt.
Men jeg lover dig, at jeg altid vil gøre en indsats.
Jeg vil altid forsøge.
Jeg vil altid beskytte dig og dit hjerte.
Pfeifer, jeg elsker dig.
Så det her er min gave til dig.
Det er en nøgle til vores hjem, som har været mit hjem.
Tak.
-Det betyder alt for mig. -Helt sikkert.
Du skal ikke være alene eller være et andet sted.
Mit sted er vores sted.
Jeg føler mig som verdens heldigste.
-Det har jeg længe følt. -Så er vi to, skatter.
Jeg kom for at åbne mit hjerte
for at finde en person, jeg kan dele mit liv med.
Når jeg tænker på min fremtid,
vil jeg bare være lykkeligt gift med en skøn fyr.
Og på trods af vores op- og nedture tror jeg, at den fyr kan være Chris.
Jeg er en håbløs romantiker.
Så jeg ønsker, at det lykkes. Vi har noget sammen.
Vi er endelig et godt sted, men det her skridt er stort.
Jeg er 41, og han er 26.
Så er han virkelig klar?
Jeg er i tvivl.
Men jeg må ikke opgive håbet.
Jeg er meget urolig.
Leah og jeg holder af hinanden,
for det har været en følelsesmæssig rutsjebane.
Hvis vi ikke holdt af hinanden, var vi ikke her.
Spørgsmålet var og er, om vi er forelskede.
Leah er en person, jeg har opbygget et bånd til, og jeg holder af hende,
så jeg vil lægge vores problemer bag os
og prøve at komme videre.
Men jeg prøver samtidigt at finde ud af, om jeg er klar til det her eller ej.
For den her beslutning vil påvirke mig for altid.
Logik, følelser, min mavefornemmelse. Hvad lytter jeg til?
Der er så mange stemmer,
udefrakommende eller vores egne, der fortæller os visse ting.
Og jeg prøver at ignorere alt, hvad omverdenen dikterer.
Jeg vil lytte til sandheden, nemlig stemmen i mit hjerte.
-Du ser godt ud. -Tak.
Du er smuk.
Før refugiet bad jeg Gud om at sende min person til mg.
Og jeg håbede, personen var på dette refugie.
Og så mødte jeg dig.
Baseret på vores første samtale vidste jeg, at vi havde noget særligt.
Og vores første kys var fantastisk.
Du tændte noget i mig, som jeg troede var væk.
Jeg ved godt, at vi har haft op- og nedture,
men for mig opvejer de gode tider de dårlige.
Du udfordrede mig til at gøre det bedre.
Det takker jeg dig for.
Tak, fordi du lytter til mig og ser mig.
Og fordi du beder mig om at være mig selv.
Tak.
Fra dag et har vi talt om at være ærlige og åbne.
Og den vigtigste ting, jeg vil fremhæve, er,
du har fremmet ærlighed og åbenhed.
Du har udfordret mig og hjulpet mig med at udvikle mig. Forhåbentlig også omvendt.
Jeg kan ikke takke dig nok for de ting, vi har oplevet.
Vi har haft op- og nedture,
og der har uden tvivl været svære stunder
og smukke stunder.
Og jeg vil huske
begge dele.
Jeg tror, at vi skal fortsætte med at være ærlige over for hinanden.
Og…
Vi har ofte talt om vores aldersforskel.
Og måske var den aldersforskel sværere at håndtere, end vi troede.
Men nu står vi her.
Og vi har begge taget et valg, der vil påvirke vores liv og familier.
Jeg håber, vi vælger rigtigt.
Jeg ville have dig til at se det, som jeg ser.
Og jeg ville vise dig verden.
Jeg vil se mere af den sammen med dig.
Og jeg vil have dig ud af din komfortzone.
Jeg vil udfordre dig på de måder, jeg kan.
Og jeg elsker, når du udfordrer mig.
Jeg kan se mig selv udvikle mig sammen med dig og bygge noget op.
Det er ikke nemt.
Jeg forstår godt, at vi ikke var på vores bedste.
Jeg vil se os begge være på vores bedste, så vi kan være på vores bedste sammen.
Jeg vil gerne forpligte mig til dig.
Undskyld.
Så…
Wow.
Vi har talt om vores forskelligheder, og vi sagde højt,
hvad vi ønsker fra en partner.
Vi ønsker begge en familie. Vi vil slå os ned.
Måske er vi uenige om hvornår.
Aldersforskellen lagde et unødigt pres på og begge to
og satte os i en situation,
hvor jeg for første gang i mit liv følte, jeg ikke kunne være mig selv.
Derfor føler jeg, at vores partnerskab ikke er det rette.
Og i sidste ende
kan jeg ikke fortsætte noget, jeg ikke føler 100 % for.
Det er ikke fair mod dig. Eller mod vores familier.
Så jeg vælger at afslutte forholdet nu.
Jeg vil værne om hvert eneste øjeblik og den her oplevelse.
Jeg håber ikke, det er slutningen på et venskab,
som jeg værdsætter.
-Tak. -Det var så lidt.
Du er en helt igennem smuk person.
Kan vi kramme?
Godt at møde dig.
Chris ville ikke have mig.
Hvis nogen vil være sammen med dig, vælger de at gøre det. De kæmper for det.
Derfor ville jeg se, om vi kunne lykkes med det.
Men han ville ikke.
Jeg har ønsket at blive valgt, men jeg vil ikke trygle.
Jeg kan ikke gøre en dreng til en mand.
Jeg håbede at finde ægte kærlighed på refugiet, men det skete ikke.
Jeg har vist bare lært, hvem jeg er.
Jeg er en meget stærk, intelligent og smuk kvinde.
Og min fremtidige partner bliver glad for vores forhold.
Og jeg glæder mig til det.
Jeg er helt klart lidt usikker.
De sidste par dage har jeg virkelig tænkt over tingene.
Jeg frygter,
at aldersforskellen er for stor, og vores liv er for overvældende.
Timingen, distancen.
Er jeg for langt fra det sted, hvor den anden person er i livet?
Og jeg lyver, hvis jeg siger, at jeg ikke tænker over det
hver eneste dag med Libby.
Der er to sider i mig, som er uenige om, hvorvidt det kan fungere.
Den ene side baserer det på tidligere erfaringer og alt det,
der ikke har fungeret.
Og den anden side er mit hjerte.
Jeg er lidt nervøs før i dag.
Vores forhold har været solidt under hele oplevelsen.
Jeg forventede ikke at være et sted,
hvor jeg satte spørgsmål ved tingene.
Men de sidste par dage
har han nævnt, at han ikke vil fjerne mig fra mit liv
og også den store afstand.
Så nu tvivler jeg også.
Andrews tøven sætter tankerne i gang hos mig.
Jeg tænker: "Vent, har han ret? Kan det her fungere?"
Den tvivl har forplantet sig hos mig.
Og det hele begynder virkelig at skræmme mig.
Jeg ved ikke, hvordan han har det.
Jeg ved ikke, om han har besluttet, at aldersforskellen er for stor.
Det er muligt, at Andrew knuser mit hjerte i dag.
Fedt.
-Du er smuk. -Tak.
-Du er flot. -Tak.
Jeg tog hertil i håb om
at finde noget.
Men jeg troede ikke på, at jeg kunne finde noget ægte.
En del af mig spekulerer på, om det her kan fungere,
når vi er uden for den boble, vi har været i.
Du er 22. Jeg er 38.
Det er en stor forskel.
Dit liv er først lige ved at begynde.
Du finder ud af, hvem du er, hvad du vil, og hvor du skal hen.
Og jeg er på plads i det liv, som jeg allerede har bygget.
Min største frygt er at holde dig fra dine drømme,
selvom du er en del af min drøm.
Jeg forstår, hvad du mener.
Jeg har også tænkt over det.
Du ved, at jeg kan have svært ved
at udtykke, hvordan jeg har det.
Nogle gange er det nemmere for mig at skrive det ned.
Jeg skrev noget.
"Før denne oplevelse håbede jeg på det bedste,
men jeg havde aldrig troet, jeg skulle møde en som dig.
Du besidder alt, jeg har søgt i en fyr,
som er meget sjældent, for det indebærer nogle skøre ting.
En, der vil synge Taylor Swift sammen med mig og manifestere.
Du udfordrede mig til at åbne op på måder, jeg ikke har gjort før,
og du fik en side frem af mig, som mange ikke ser.
Jeg elsker, hvor meget du holder af dine døtre,
og måden, du beskytter dem, viser, hvor skøn en far du er.
At høre om dit liv som far er en af mange ting, som tiltrak mig.
Når det er sagt, følger der en masse ansvar med,
og det tager jeg ikke let på.
Og jeg ved, at du er bekymret for aldersforskellen
og det faktum, at jeg er 22,
og du tror, at du muligvis tager for meget væk fra mit liv.
Så de sidste par dage har jeg tænkt over, hvad jeg virkelig ønsker."
Og jeg føler, du kun vil bidrage positivt til mit liv.
Jeg har også haft meget betænkningstid.
Og
sandheden er…
…at uanset hvor mange betænkeligheder jeg har ved aldersforskellen,
afstanden og timingen,
så tvivler jeg ikke på, hvad jeg føler for dig, når vi er sammen.
Da vi først ankom hertil,
spurgte du mig, om jeg nogensinde troede,
at jeg kunne blive forelsket, inden det her var forbi.
Jeg husker, at jeg svarede…
…at det kunne man nok godt.
Men jeg troede ikke, at jeg skulle være den person.
Jeg tog fejl.
Fordi det er sket.
Og jeg elsker dig.
Du har åbnet for nogle ting i mig,
som jeg troede var gemt væk for altid.
Jeg har ventet længe på det her.
Meget længe.
Og jeg føler, at det endelig er min tur.
Det her er måske
min romantiske komedie-slutning.
-Ja, jeg er kikset. -Nej, jeg elsker det.
Jeg har tænkt meget over, hvad der sker efter det her.
Og jeg ved ikke,
hvad din generation kalder det.
"Hard launch."
"Soft launch."
I kalder det nok noget meget federe, end jeg, jeg siger nu.
Men jeg ville elske at tage herfra med dig som min kæreste.
-Skal vi lave en "hard launch"? -Det synes jeg.
-Du skal svare, før jeg fortsætter. -Okay.
Jeg vil forpligte mig til dig.
Jeg vil være i et forhold med dig,
for jeg elsker også dig.
Kom her.
Du godeste.
Okay.
Der er lige en ting til.
Mine døtre.
De er det vigtigste i mit liv.
Du får mig til at føle mig tryg.
Jeg er tryg nok til at åbne
for den samtale igen.
Og jeg ville elske, at du kom til Baltimore,
så du kan møde mine døtre,
for jeg ser dig være
i min fremtid for evigt.
Det betyder alt for mig.
Det er sødt.
Jeg ved godt, hvor vigtige dine døtre er for dig.
Og du skal vide, at det er lige så vigtigt for mig.
Og jeg tror,
at hvis du vil åbne den del af dit liv for mig,
vil jeg med glæde være en del af det.
Jeg elsker dig virkelig.
Jeg elsker virkelig også dig.
Jeg er et godt sted i mit liv. Jeg gør mig klar til at fylde 50.
Jeg har aldrig været mere tilpas i min krop.
Økonomisk, åndeligt, det hele.
Og det, jeg mangler, er kærlighed.
Jeg troede aldrig, jeg skulle finde den igen,
men Logan fylder mit hjerte op, og han giver mig håb,
og han gør, at jeg føler mig i live.
Logan og jeg har haft mange op- og nedture.
Vi er endelig et godt sted,
men der er bare lige spørgsmålet om, hvorvidt han er klar.
Tager Logan et skridt frem og siger, han er klar til at forpligte sig?
Eller vil han tilbage til sin festlivsstil i Dallas?
Så tager jeg til Ohio og starter forfra.
Tanken om at skulle tage alene hjem er knusende.
Det må ikke slutte.
Jeg har forelsket mig i Vanessa.
Vores kærlighed føles synkroniseret.
Det føles som noget, jeg ikke troede, jeg kunne finde.
Hun elsker mig på en måde, jeg ikke har prøvet før.
Det er vildt, at hun er 20 år ældre,
men uanset alder ved jeg ikke, om jeg kan finde nogen som Vanessa.
Før forpligtelsesceremonien ved jeg ikke,
om jeg kan give hende det, hun virkelig ønsker sig.
Der er en chance for,
at jeg møder den her kvinde, jeg er forelsket i,
og det er helt perfekt.
Og der er en chance for, at jeg ikke kan indfri de forventninger.
Der er en chance for,
at vi tager hjem uden hinanden.
-Hej. -Hey.
Hvor ser du sød ud.
-Godt at se dig. -Jeg er så nervøs.
-Ja, ikke? -Ja.
Må jeg holde dine hænder? Det hjælper, når jeg er nervøs.
Logan, da jeg mødte dig, var du virkelig en gentleman.
Vi havde en fantastisk samtale.
Og så tog vi på vores date.
Du var bekymret for, hvordan det ville se ud at date en ældre kvinde.
Jeg tænkte: "Hvad er der med ham? Jeg kan ikke regne ham ud."
Så jeg tænkte, det var det.
Men du gjorde nogle ting, som var meget vigtige for mig.
Du undskyldte og tog ansvar for dine handlinger.
Det betød meget for mig.
Så jeg besluttede, at jeg ville give dig en chance.
Ja.
Jeg føler, at over for dig åbnede jeg mig mere,
end jeg har gjort for nogen anden i mit liv.
Du gør mig tryg, og det er meget vigtigt for mig.
Jeg befandt mig i en mørk tid, før jeg tog hertil.
Jeg mistede min mor, og det er næsten et år siden.
Og du bragte lys tilbage i mit liv.
-Og jeg er glad for, du er her. -Jeg er glad for at være her.
Ja. Vores rejse har slet ikke været perfekt.
På trods af modgangen opbyggede vi et bånd.
Og du udfordrede mig og stillede mig de svære spørgsmål,
og du spekulerede over, om jeg var klar til at forpligte mig
og klar til noget seriøst. Eller…
-Måske var jeg bare en flirt. -Ja.
Men virkeligheden er, at du har gjort mig til en bedre mand.
Og den her rejse med dig var slet ikke, som jeg kunne forestille mig.
Jeg er glad for, at vi efter de svære tider har fundet fred
og kærlighed, og vi skændes ikke mere.
Og jeg vil ikke vende tilbage til mit gamle liv, uden du er med.
Så med det sagt,
vil jeg gerne bringe dig ind i min verden, så du kan møde min familie
og mine venner og være ved min side.
Og med tiden håber jeg, du vil gøre det samme for mig
og lader mig møde dine venner og din familie,
så jeg er en del af din verden, for jeg ønsker, du er en del af min.
Er det nu, du slår op med mig?
Nu skal du høre.
Vores rejse har haft mange op- og nedture.
Og det kaos, vi har fundet,
er… Det er…
Er det giftigt, eller var det sundt?
Og det har fået mig til at sætte spørgsmålstegn ved,
om det er godt for os.
Tiden for mig selv
har fået mig til at indse, at jeg måske ikke er manden for dig.
Måske
er jeg ikke god nok til dig. Jeg var i tvivl.
Det har været svært,
og jeg vil ikke love noget, som jeg ikke kan holde.
Så…
…jeg skal bede om løfteringen.
Det har været en hård rejse.
Min første instinkt er altid korrekt.
Jeg burde følge min mavefornemmelse.
Ja.
Måske forsøgte jeg bare at tvinge noget igennem.
Og jeg tog fejl endnu engang.
Ja. Men…
…i den tid, jeg var alene, har jeg også indset,
at jeg måske ikke behøver være den perfekte mand.
Måske skal jeg bare være fyren, der var der for dig
i alle de gode stunder og i op- og nedturene.
En, du kan tale med og regne med.
Som altid vil være der for dig, ligesom din mor var der for dig.
Og efter at have været sammen med dig, hvor jeg har nydt dit selskab
uden at vide, der var en aldersforskel,
vil jeg gerne
forpligte mig.
Hvad foregår der?
Hvad?
-Rejsen skal ikke slutte. -Åh gud, hvad sker der dog?
Og, du ved…
Det har været en vanvittig rutsjebanetur.
Men jeg stiger ikke af lige foreløbig.
Jeg elsker dig fandeme.
Og jeg vil afgive et løfte og forpligte mig.
Du er en person, som fortjener alt.
Hvad sker der?
Og du fortjener Kobe-ringen.
Hold op. Nej.
Sker det her virkelig?
-Vanessa… -Hold op.
Jeg er ikke klar til at stige af.
Åh gud. Hvad sker der?
Så…
Vil du fortsætte denne rejse og leve sammen?
Ja, det vil jeg.
Hold nu op. Jeg ryster.
Så…
-Åh gud. -Værsgo.
Åh gud. Den er så pæn.
-Lad os gøre det. -Jeg elsker dig fandeme.
Åh gud.
-Det er vanvittigt. -Du milde.
-Nu har du rød læbestift på. -Ja.
Jeg ryster.
Du snød mig virkelig.
Da du begyndte at angribe, tænkte jeg: "Pis."
Du godeste.
Alderen er ligegyldig for os. Selvom det er vanvittigt
at forlove sig med en, der er 20 år ældre, så er det Vanessa.
Hun er den person, der har forandret mig.
Hun har fået mig til at føle ting, jeg aldrig har følt.
Så i sidste ende er det det, jeg har ønsket.
Jeg har tænkt alle muligheder igennem for den her rejse,
men den mulighed, jeg ikke tænkte på, var at finde mit livs kærlighed.
Jeg kom ind til denne oplevelse med et helt åbent sind,
og jeg er virkelig glad for, hvordan den endte.
Jeg troede ikke, at den her oplevelse ville ændre mit liv.
Hvad hedder du? Derrick. Jeg er Pfeifer.
Jeg elsker dine øjne.
-Også mig. -Wow.
Det er sjældent, at man finder sådan et bånd med nogen.
Jeg havde aldrig forventet, det skulle gå sådan her, men jeg er taknemmelig.
Vil du…
Pfeifer er den, jeg har ledt efter.
Hun er ydmyg og kærlig.
Alle de ting er noget, jeg har søgt,
men jeg vidste ikke, at det fandtes.
Jeg har altid set alder som et tal.
Og den her oplevelse bekræfter det virkelig.
Jeg kom for at prøve noget helt usædvanligt
og møde personer i alle aldre.
Hvis nogen sagde, jeg ville falde for en fyr, der er 20 år yngre,
så ville jeg kalde vedkommende skør.
Romeo! Hvor er du, Romeo?
Er det ikke modsat? Du burde være heroppe med dit hår.
Men Logan og jeg har noget helt særligt.
Jeg er 49.
Jeg gættede på 29.
Hvorfor Vanessa? Jeg kunne have fundet noget med en anden.
Der var 19 andre kvinder, og nogle var tættere på min alder.
Men jeg kan ikke elske nogen anden, som jeg elsker Vanessa.
Hun er enestående.
Hvad skal vi nu?
-Vi skal nyde aftenen. -Hold op.
Jeg troede, jeg skulle gå ind i mit livs sidste år alene.
Og nu fylder jeg 50, og jeg er forelsket.
Jeg fik mere, end jeg havde turdet håbe på, ud af oplevelsen.
Jeg mødte nogen, jeg aldrig troede, jeg skulle møde.
En, nu!
Andrew ser mig for den, jeg er. Han ser ikke min alder.
Han ser dele af mig, som mange andre ikke gør.
Og han anerkender det og sætter pris på det.
Det er ikke sket før.
Jeg nyder vores forhold lige nu og at vågne ved din side.
Det er det sødeste, jeg kommer til at sige.
Jo mere jeg lærer dig at kende, jo mere kan jeg lide dig.
Jeg føler, jeg fik min lykkelige slutning.
Jeg kunne ikke have skrevet det bedre.
Jeg mener, at alder bare er et tal, for jeg havde aldrig troet,
jeg kunne opbygge noget så stærkt med en, der er 27 år gammel.
Jeg gør det bare.
Jeg elsker Theresa. Jeg elsker den følelse, hun giver mig.
Okay.
Og fordi hun ser mig for den, jeg er.
Fordi hun elsker mig og accepterer mig,
selvom jeg er en 27-årig, der er moden af sin alder.
Det er vores bånd, der tæller, ikke antallet af lys på kagen.
-Skal jeg tage dig på røven? -Ja.
Tekster af: Niels M. R. Jensen