Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
-Redo? -Ja.
-Hej. -Hej. Hur mår du?
-Hej. -Kul att träffas.
Frank.
Det är färgglatt.
Oj.
De är i princip likadana.
Han ger mig en bra känsla.
Rummet speglar personligheten du sa att han hade.
Det här är…?
Smutskläder. Vi har inte ens gått igenom det där.
Nej. Vi tvättade hans underkläder och strumpor för det vore äckligt annars.
Jag plockade ur underkläder och strumpor,
men resten är som det var för nästan fem år sen.
Hans smutskläder.
Vi ville nog bevara hans doft i rummet, för den är distinkt för honom.
Ja.
Kom igen, Dodgers!
VILA I FRID DOMINIC BLACKWELL
FLYG HÖGT, DOM
1997 rapporterade Steve Hartman för första gången om en skolskjutning.
Sen dess har skolskjutningar ökat från 17 till 132 per år.
I åratal hade jag gjort essäer i slutet av en vecka med en skolskjutning.
Kanske om en hjälte eller om hur landet lierats.
Vad det än var, sökte de ett positivt budskap.
Hon satt i ett möte, hörde skottlossning och sprang mot den.
Därför är hon en hjälte för oss.
Första skoldagen…
Jag hade gjort så många att jag kände att jag upprepade mig själv.
Jag använde faktiskt samma meningar i berättelserna.
Och jag såg att USA liksom
gick vidare från varje skolskjutning allt snabbare för varje gång.
Jag kände att jag måste göra nåt annat. Vad kunde jag göra?
Jag känner att media bär en liten del av ansvaret här.
Det är åtminstone värt att utforska det.
Särskilt i början, så var det så överdrivet
och skyttarna omtalades alldeles för mycket.
Det vi måste prata om är barnet som inte finns här längre.
I sju års tid har Hartman jobbat på en nyhetsessä för tv
om de tomma sovrummen efter barn som dödats i skolskjutningar.
Han har tre rum kvar att dokumentera.
Kan du höra och se oss?
Så där.
-Hej. -Hej.
Hej, Gloria!
Hur mår du?
-Det är svårt att svara på. -Det kan jag tro.
Tack för att ni svarade.
Vad jag vill göra är åka ut med Lou Bopp, fotograf,
och låta Lou ta bilder av rummet
som det såg ut, och försöka fånga Hallie genom bilderna.
Jag känner att vi vill dela henne.
-Ja. -Vi är nog nervösa också.
Det är jag med.
Hon var familjens ljuspunkt och…
Våra liv kretsade kring henne.
Jag känner mig väldigt välsignad att du har kontaktat oss, så…
Det känns som ännu ett tecken. Jag får tecken från min lilla flicka, så…
Det känns som ett tecken på…
-På att det här var menat, så… -Okej.
Då så.
-Tack. -Tack.
-Vi ses snart. -Okej, tack.
-Okej. -Hej då.
ALLA TOMMA RUM: LIVET EFTER SKOLKJUTNINGARNA
Jag fotograferar människor, jag fotar action
och livsstil.
Jag har nog aldrig gjort ett projekt
som det här, där personen är borta.
Vi har känt varann länge. Det är få jag skulle göra det här med.
Men jag litar på Steve.
Kom igen, Rose. Nu åker vi till skolan och tar fotot.
-Ja. -Okej.
Vi kallar det morgonfotot.
Kom hitåt lite.
Lite till.
Bara för att…
Okej.
…fånga livets utveckling, för…
Vad som helst kan hända när som helst.
Okej.
Nu åker vi till skolan.
-Redo? -Hej då.
Hej då. Jag älskar dig.
-Älskar dig. -Hej då.
Vi ses snart.
-Kom, Birdie. -Hej, George.
Hej då.
Vissa av mina chefer vet inte ens att jag gör det här,
men jag måste göra det på egen hand om jag ville göra det.
HALLIE SCRUGGS 9 ÅR
DÖDAD I COVENANT SCHOOL DEN 27 MARS 2023
-Hej. -Hej, Steve.
-Det här är Lou. -Hej.
Hej, Lou. Chad.
-Kul att träffas. -Detsamma.
Jag kan dra fram en stol här.
Du måste kunna se nån fördel för dig eller din familj.
Ser du nåt i det här? I bilderna?
-Det är viktigt för mig. -Ja.
Det är nog det viktigaste för mig.
Jag vet inte
vad fördelen är för vår familj.
Jag tänker snarare: "Hur kan hennes liv gynna andra personer nu?"
Det är det som…
Det är vår önskan att det blir hennes arv. Så…
Ja.
"Min första tand. Min första fotbollsmatch.
Första Tennessee-matchen."
-Har hon gjort den? -Ja.
Var det ett skolprojekt?
-Säkerligen. -Det var ett skolprojekt.
Det är intressant hur minnet funkar,
för jag kan minnas nästan varje minut
av en tretimmarsperiod under måndagen.
Sen tappar jag tråden.
Men jag vet att jag gick till hennes rum den kvällen, la mig ner och…
Ja, grät.
HÅLL DIG BORTA! ÄGARE: HALLIE
VI ÄLSKADE DIG REDAN INNAN DU FÖDDES
Det man vill ha är nåt man inte kan få.
Jag ville ha tillbaka hennes doft, ville ta på henne och…
Jag ville känna hennes svettiga hår.
Hennes säng var det närmaste jag kunde komma.
Så…
Hoppsan.
Okej.
Ibland ser jag mig bara omkring och tittar
på hennes små prylar, gosedjur och snäckor som hon samlade och…
Jag luktar på filten som hon sov med varje natt.
Och…
Jag känner att det gråts mycket i det rummet.
Ja.
Rummet hjälper nog,
för det finns många tillfällen då man vill vara ledsen.
Bra jobbat, Hallie!
För sorgen är en del av vår kontakt med henne.
Hon var verkligen…
…social, så hon var…
Hon var även som en lillasyster, så hon brukade
vara lite jobbig, du vet…
-Rolig, lite jobbig. -Men det var ingen fara.
Hon var ganska tävlingsinriktad ifråga om idrott också.
Det var så vi umgicks med henne. Hon var alltid med oss.
-Få se. -En rosa en.
Äntligen har du en egen. Du kan ta med den överallt!
Ni grabbar får inte använda den.
Ja!
En rolig grej är att hon bönade och bad…
Det här är så bra.
…om den här.
Hon ville ha en katthuvtröja från Amazon. Jada ville inte köpa den.
-Fick ni henne på andra tankar? -Det gick inte.
-Hon bar den överallt. -Hon bar den ofta.
Vad vill ni att världen ska få veta om Hallie när de ser bilderna?
TILL POJKARNA SCRUGGS OCH HALLIE KÖR VOLS!
Jag vill att världen ska veta att hon var en…
Jag klarar inte det här.
Jag vill att världen ska veta att hon
var en fin människa, en fin lillasyster.
Nästa gäst är en CBS News-korrespondent. Steve Hartman.
Jag heter Steve Hartman från CBS News.
Steve Hartman har hittat ett recept på lycka.
Som CBS-korrespondent,
bevakar inte Steve politik, naturkatastrofer eller krig.
Nu är det bara 129 kvar.
-Ser du mina två ben? -Ja.
-De rör sig fortfarande. -Verkligen.
-När dina historier dyker upp… -Alla gråter.
-Hej. -Hej!
Hej!
Jag har ständigt fått rollen
som den lättsamma killen med goda nyheter.
Jag är killen som de tar in i slutet
för att återställa folks tro på mänskligheten.
Vi hade tänkt avsluta veckan
med en av Steve Hartmans underbara historier.
Steve har några tankar ikväll om den här tragedin.
Och det jag hade gjort var
att försköna alltihop.
Kan du fatta? Att söka nåt gott i en skolskjutning,
i många masskjutningar. Det har varit mitt jobb.
I slutet av veckan, påminn oss om att livet fortfarande är värt att leva.
Jag tänker inte titta på en skolskjutning och försöka hitta en positiv vinkel.
Inte längre.
Här är det.
JACKI CAZARES 9 ÅR
DÖDAD I ROBB ELEMENTARY SCHOOL DEN 24 MAJ 2022
-Hej. -Hej.
-Hur mår du? -Bra.
-Hej. -Kom in.
Tack.
Ja.
Är ni redo?
Här skulle de på en far och dotter-dans.
…här för vår far och dotter-dans.
-Är du förväntansfull? -Ja!
-Längtar du? -Ja!
Grymt!
-Vem fixar ditt hår? -Christy.
Ska hon fixa det när du gifter dig också?
-Ja. -Ja?
Ska jag det? Vem ska du gifta dig med?
Vet du inte? Kommer han att vara söt?
Vänta. Är det Dada?
FÖR EVIGT I VÅRA HJÄRTAN JACKLYN CAZARES
Det här är hennes rum.
Jag älskar lamporna.
-Hon älskade dem. -Ja.
De har varit på sen hon lämnade dem på. Vi har aldrig släckt dem.
Och gosedjuren… De här två har väl hennes röst, va?
Ja.
Det är videon när hon är ute med hunden.
Det finns en video som…
Det är nog en av våra sista videor
med henne och hennes hundar före den 24 maj.
-Och hon ville bli veterinär? -Ja.
För att hon älskade djur.
Hon hade inte kunnat göra annat än att hjälpa djur.
Det var hennes dröm att bli veterinär.
Hennes rum
var en viktig del av hennes liv.
Det var hennes trygga plats.
JACKIES RUM
Jag går in där varje dag.
Det är därför jag har stolen vid sängen.
Det ger mig tröst att gå in där
bara för att småprata ibland.
HJÄLTE EVA MIRELES
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN
-Hej. -Hej.
Hur mår du?
-Vad har du gjort idag? -Jag har simmat.
Och vi tog Birdie till hundfrisören och sen sprang jag tre kilometer.
-Sprang du tre kilometer? -Ja.
Och sen…
Sen åkte vi till Leanna.
Birdie, det är husse.
Jag älskar er så mycket.
-Detsamma. -Jag saknar er mer än ni anar.
Hej då.
-Hej då. -Hej då.
-Hej då på er. -Hej då.
TANKAR, BÖNER, REPETERA. FLER VAPEN, FÄRRE VAPEN, AXELRYCKNING.
KÖKSBORDET, J: "DET KÄNNS SOM VÄRLDEN REDAN GLÖMT."
Lektioner ställdes in och terapeuter togs till Perry i Iowa,
dagen efter det att en sjätteklassare dödades
och sju andra skadades i en skolskjutning…
Innan jag påbörjade projektet
blev jag alltmer avtrubbad efter varje skolskjutning.
Och jag tror att hela USA har genomgått
samma process.
När jag hör om en skolskjutning numera,
vet jag att det där rummet finns.
Jag känner att jag kan placera mig i rummet,
och det gör mycket mer ont än det gjorde förut.
Hår på en borste.
Tandkrämslocket.
Hårband på ett dörrhandtag.
Det är jävligt surrealistiskt.
Vilket då?
Bara det att vi är här och pratar om det.
Bara det…
…att det här ens sker på riktigt.
GRACIE MUEHLBERGER 15 ÅR
Hej.
-Trevligt att träffas. -Bryan.
Hej, Bryan.
Hej. Trevligt att träffas.
DÖDAD I SAUGUS HIGH SCHOOL DEN 14 NOVEMBER 2019
Hon var så rolig.
Hej, tjejen. Det är en underbar dag.
Jag går förbi hennes rum och ser henne fortfarande.
Hon gillade att göra volter från sängen.
Jag kan fortfarande höra henne skratta högt.
Bus eller godis.
Hennes rum var som en scen. Alla gick dit för att se henne uppträda.
Hon delade ut små inbjudningar med tiden vi skulle vara där.
-Hon ställde upp stolar att sitta på. -Ja.
Hon gick igenom lågstadiet, mellanstadiet och 15 veckor av high school i det rummet.
Det var hennes privata tillflyktsort där hon
var sitt äkta jag.
Det var en solig torsdagsmorgon.
Hon skulle köpa biljett till sin första high school-dans.
Hon tänkte köpa sin klänning på fredag.
Dessvärre fick hon aldrig göra nån av de två sakerna.
Hon hade lagt fram de här kläderna.
Skulle hon ha på sig det på fredagen?
Hon skulle antingen ha det här eller det här.
-Hon hade valt ut två. -Och klänningen.
-Så… -Gjorde hon ofta så?
-Hon förberedde sin outfit? -Ja, måndag till fredag.
-Ja. -Ja.
Vi hade gett henne den här lilla asken.
När vi öppnade den, låg det brev häri.
Hon hade skrivit de här breven till sitt framtida jag.
Oj.
"Första dagen på high school.
Kära framtida jag,
herregud, det är high school.
Jag har väntat på den här dagen i en evighet.
Var inte nervös. Du kommer att träffa några av dina…
…vänner för livet och även en del fiender.
Fokusera inte på det negativa. Du fixar det här.
Behåll människorna som gör dig lycklig och gör dig kvitt, tja, andra. Haha!
Ta på dig nåt gulligt, så klart.
Jag älskar dig. Lycka till. Gracie från det förflutna."
Går du in där ofta?
Ja, ofta.
Hela tiden, varje dag.
GRACIES RUM
-Ja. -Varje dag säger jag god morgon.
Varje kväll säger jag god natt.
-Så… -Fortfarande.
-Än idag.
Ja.
Hej.
När tiden kommer då rummet inte finns kvar,
försvinner hon då?
Så länge rummet finns, så finns hon på nåt sätt.
Okej, så här har vi outfiten.
Den är jättesöt.
FÖRSTA DAGEN I HIGH SCHOOL!
Nu känner min chef till den här historien
och har gått med på att sända den.
Men de får se den när den är klar för sändning,
så tar vi det därifrån.
Oj.
Det är nu man gör…
Visst?
Så. Bättre.
Jag vill att projektet
ska påminna folk om
att det här var våra barn.
Att det var era barn. Det skulle kunna vara era barn.
Rose, är du redo?
Ja.
Okej.
Kameran är så långsam. Okej.
Att ge familjerna fotoalbum är ett viktigt steg i projektet.
För just nu känns det bara som att jag har tagit.
Vi tog bilder, vi upptog deras tid.
Det här är nåt gripbart som vi kan ge.
Hela poängen med det här är att inte behöva säga så mycket.
Jag vill bara att folk ska se bilderna
och låta bilderna tala för sig själva.
Jag önskar att vi kunde transportera varje amerikan
så de fick stå i ett av sovrummen i bara några minuter.
Då skulle vi vara ett annat USA.
Steve Hartman inleder denna morgon
med nånting väldigt annorlunda och djupt oroväckande.
TILL MINNE AV ELEVER SOM DÖDATS I SKOLSKJUTNINGAR SEN COLUMBINE
ALLA TOMMA RUM: LIVET EFTER SKOLKJUTNINGARNA
Undertexter: Marie Roos