Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Ano, tady Mussovi. Bella rodí. Musíte hned přijet.
Naštěstí jsi ji slyšela.
Kdybys mi nezavolala, oba by umřeli.
Bylo vzpříčené.
Antibiotika má dostávat jednou denně?
- Napíšu ti to. - Díky.
Ahoj.
Jak se jmenuje?
Příčňák.
Příčňák. To ti přijde vtipný?
Včera jsem říkala, že Belle není dobře.
Ale ty si vždycky děláš, co chceš.
Oba máme tvrdý palice.
Super nápad, že budeš chovatel.
Tohle si bereš na sebe první den školy? Mazej se převléct!
Mami! Neštvi mě!
Na Příčňáka.
Co blbnete?
Snažte se trochu!
Žádná hudba u stolu!
Ahoj. Já jdu, už je pozdě.
Čau, krávo.
Trhni si!
Mami, prosím tě, už mi nejsou čtyři.
Uvidíme se u doktora. Ahoj!
Ode dne, kdy ses narodil,
je život hudba a fantazie.
Dal jsi mému životu tvář
a teď máš svůj život.
HLAS Z TICHA
Svět je hudba a fantazie.
To je hlavní, zbytek jsou lži.
Pro ty, kdo nemají smysl pro humor
ve svých životech.
PODLE FILMU RODINKA BELIEROVÝCH
Tvoje objetí jsou nejkrásnější na světě.
Máš nejupřímnější oči.
A v mém srdci žije pravá láska.
Větší než nebe nad námi.
Tvoje objetí jsou nejkrásnější na světě.
Máš nejupřímnější oči.
A v mém srdci žije pravá láska
ode dne, kdy ses narodila.
Ano, paní Bocchiová?
Musíme tu objednávku zrušit, pane Bocchio. 20 % je velké navýšení.
Naši osli nepoznají rozdíl mezi krmivem od vás a pana Marzarina.
Pokud nám tedy nevyjdete vstříc.
Děkuju. Pozdravujte manželku.
Když nevíme, kde jsme začali, nikam se nedostaneme.
Tyhle testy nám pomohou zjistit, jak jste na tom
před zahájením posledních třech ročníků.
Ale tady slečna je ještě v říši snů.
Ano.
Skvělý začátek.
Jaké jsou vzdělávací cíle na další tři roky?
Zaprvé, prohloubíme sebepoznání.
Za druhé, posílíme sebedůvěru.
- Ahoj. Martina. - A zatřetí...
- Naučíme se vnímat chyby... - Eletta.
- ...jako příležitost k růstu. - Co je to za jméno?
To je Gregorio.
Je do mě totálně zblázněnej.
Na základce jsem mu dala pusu.
Na druhým stupni jsme se líbali. A pak jsem ho nechala trochu zkoumat.
Můžou za to rodiče. Jsou psychologové.
Prý mám zapracovat na empatii.
No nic. Co dělají vaši?
Chovají osly.
To si děláš srandu? Eletta, co chová osly?
- Máme farmu. - Nekecej.
Tak povídej.
Máme i husy, slepice a ovce.
To jsem nemyslela. Co je na tobě ještě divnýho?
Asi nic zajímavýho.
Tak co si vybereme?
Keramiku, fotku, zpěv, dramaťák.
- Zpíváš ráda? - Ne, vůbec nemám sluch.
- Znáš ho? - Je to debil.
Říká si Mark Giant. Dělá MMA.
Víš, co to je?
Nahý chlapi, co se perou.
- Fajn prostředí. - Dobrej.
- Jméno? - Marco. Traversato.
- A kurz? - Zpěv.
- Třeba nebude tak hroznej. - Jasně.
Eletta Mussová. Zpěv.
- Dobře. - Bacha, ať si neublížíš.
Zpěv.
A jméno?
- Čí? - Tvoje.
Martina.
Dej ty ruce dolů.
Jde na zpěv.
- Tu čubku zajímá Giant. - Přestaň!
Co tu děláte?
Dělej, tati! Jeď!
- Ne! - Měli jsme se sejít až u doktora!
- Jeď. - Chtěli jsme tě vyzvednout.
Když vám tu řve hudba?
Mami, jeď! Jeď!
No tak!
Mami. Nech toho!
Je to stejná situace jako posledně.
Nezlepšilo se to. Používají tu mast, co jsem předepsal?
Používáte tu mast?
Ano, každý večer si dávám krém do vagíny.
Ale mykóza se vaší matce zhoršila.
A váš otec ten krém používá?
Používáš ten krém, tati?
Mažeš se?
Mazal jsem se, ale už ne. Omastilo mi to...
Mám pak mastný trenky.
Nemůžu chodit.
Náš oslík Osvaldo
se mi pokusil olíznout koule.
Už dost!
Promiňte.
Váš otec se taky musí mazat, jinak se to nezlepší.
Tati, musíš se mazat.
- Je to důležitý. - A žádný sex.
Žádný sex.
Na jak dlouho?
- Tři týdny. - Mami!
- To nepřipadá v úvahu! - Mami!
Mami! Jak to myslíš, že nesouhlasíš?
Jsi snad doktorka? Ovládejte se, vy dva!
Omlouvám se, doktore.
Jestli chceš mít šanci...
- Musíš to zkusit. - Ne, prosím. No tak.
- Dobré ráno! - Dobré ráno.
Jsem Giuliana Palumbová.
Díky, že jste se přihlásili do mého kurzu, ale je vás tu moc.
A já si neberu servítky.
Ty! Pojď sem.
Elena.
Zazpívej mi to.
Elena.
Sopran. Dobře, běž tam.
Luca.
Krásný bas. Kluci jdou tam. Běž.
Ty, dlouháne.
Marco.
Nestyď se.
No tak! Zpívej.
Marco.
Výborně. Běž tam.
Ty.
Enrico.
Federica.
Senna.
To je těžký.
Lorenzo.
To není k smíchu.
Ty, smíšku. Pojď, poslechnu si tě.
Martina.
Ne, Martino. Ale díky.
- Ještě jsem neskončila. - To je dobře.
- Určitě máš jiné talenty. - Spoustu.
O tom nepochybuji.
Ne! Kam jdeš?
- To je fuk. - Ještě jsem tě neslyšela. Pojď.
Dopředu.
Eletta.
Tón udržíš, ale myslím, že máš na víc.
Jsi jen plachá. Zkusíme to znovu.
Eletta.
Sopranistka.
Zůstáváš.
Tam. Děkuji.
Gem.
Vášeň máš. Ale to nestačí.
Ne! Počkej...
To snad není možný!
Panebože!
- A tohle? - To jsou Giseldy.
- Giseldy! - Někdo jejich mámě zakroutil krkem.
Myslí si, že jsou oslíci.
Vidíš? Zvířata to mají jednodušší.
Mám pro ně respekt. Nejím nic, co má srdce.
Jsem veganka.
A co ty?
Co ty, broučku?
To je náš Příčňák.
Tady je kuchyně.
Promiň, žijou si ve svým světě.
Co děláš? Proč zavíráš?
Martina.
- Těší... - Jsi nechutnej.
Ráda tě poznávám.
Řekni jí, že je moc hezká.
Říká, že jsi trochu divná.
Nevěděla jsem, že máš sexy bráchu.
Co říkala?
To by tě nezajímalo. Umyj si ruce, ty prase.
- Hej! - Co?
- Nebal mi bráchu. - To ne! Chraň bože.
Jak bys znakovala „moc se mi líbíš“?
- Ty... - Ty...
se mi líbíš...
- Moc. - Moc.
Tvůj brácha kouká na porno?
Ne, to jsou naši.
- Oni to dělají? - Jo.
Mami, tati!
Gynekolog vám to zakázal!
A nejsem tu sama.
Máš tu kluka?
Ne.
Tak zhasni!
Pokračujem?
- Připravená na moje rodiče? - Už se těším.
Dobrý večer.
Ráda vás... Oni mě neslyší.
Jsou úplně hluchý.
Když tě neuvidí znakovat, nebudou ti rozumět. Zkus tohle.
Ahoj.
Dobrý večer.
Ráda vás poznávám.
Já jsem Mar-ti-na.
- Ahoj Martino. - Ahoj Francesco.
Konečně jsi přivedla kamarádku!
Ona mi řekla, že jsem kretén?
- Jíst? - Ano, zve tě na večeři.
Ano, děkuji.
Jsou moc milí!
Dělala nový sýr. Ochutnej, jestli se nebojíš.
Ano, děkuji.
- Nejsi veganka? - To je fuk, jsem spousta věcí.
Chutná ti?
Ty kráso.
Brácha měl nápad. Asi našel tvůj znak.
Můj znak?
- Martina. Ano. - Protože pořád říkám ano?
Ty vole, já jsem dojatá.
Ahoj. Díky za večeři.
Tady je máme, rodinka Mussových.
Madam, vy jste den ode dne krásnější.
- Pane starosto. - Dobrý den.
- Nedáte si sýr? - Ne, děkuji.
Brzy budou zase volby a...
Mám pro vás důležitou novinu, hlavně pro ně.
Pro ně?
To už je...
Tady je náš Giacinto.
Zrovna jsem o vás mluvil.
Ale o kom?
Právě jsem říkal Mussovým,
že chceme
podpořit vás, postižené osoby,
naším speciálním programem.
Tak to vás budu volit.
Mockrát děkuji.
- Řekni jim, ať vypadnou! - Pardon.
Táta prosí, abyste šli jinam, protože tu překážíte.
Ale jistě.
Kdybyste něco potřebovali, jsme tu pro vás.
Na shledanou.
Neber si to tak!
Děkuji.
Ano, mami.
Trochu víc odhodlání, prosím.
Giorgio, teď ty.
Tak pojď. Ukaž se.
Luco, cítíš to? Tak do toho.
Jo.
Eleno, pohraj si s tím tempem.
Eletto, teď ty! Můžeš.
Teď!
No tak, do toho. Šup.
Promiňte. Dáme si pauzu.
Pojď sem.
Takže...
Vyhrála jsi v loterii.
Jupí! Teď ty.
Jupí!
Měl bys mít radost, že jsi vyhrála. Pomůžeme ti.
Zkusíme ještě blues.
Můžeš, Gianfrà.
Teď ty.
Neslyším tě.
Hlasitěji. Slyšíte ji?
Ty jsi ale citlivka.
Dobře.
A teď z toho uděláme septimu.
Vyzpíváš to?
Zazpíváš ten tón? Ano.
Kde je ta energie? Už tam skoro jsi, Eletto. Do toho!
Nahoru! Zvedni hlavu! Zpívej! Máš na to! No tak!
Dobře! A teď dlouze. Dokud ti nedojde dech. Pojď.
Proč ses přihlásil na zpěv, když nezpíváš?
Pořád nevím, jestli mě zpěv baví.
Ale hudbu máš rád.
Ano.
Eletto, v pořádku?
Mám nápad. Co kdybyste zpívali duet na našem závěrečném koncertě?
- S ním? - S ní?
Ano.
Jste oba stydliví a zakřiknutí. Bude dobré, když budete spolu.
Tak...
Naučte se to.
Ron.
Bude se vám to líbit.
Ale nejdřív si ji poslechněte, prosím vás.
Musíte ji procítit.
Pošlu vám odkaz s instrumentálkou.
Pojď sem.
Co tu děláš?
Nic.
Učím se na dějepis.
Starosta je v televizi.
...zcela ekologické materiály.
Ve vašem druhém volebním období
je pro vás priorita stavba logistického centra. Proč?
Nemůžeme se tvářit,
že zemědělství a chov oslů tu udrží mladé lidi.
A jaké z toho poplynou výhody?
Pro Camagnu to bude znamenat přes 100 pracovních míst.
Takže ekonomické výhody...
To je hajzl!
A co chceš dělat?
Kandidovat proti němu!
Cože? To si děláš srandu?
Jsme tým!
Já jsem pro!
Ne, já nevím, jestli...
Špatně jsem spala.
Proč?
Tati, myslím, že ta kandidatura není dobrý nápad.
Protože jsem hluchý?
Ano, protože jsi hluchý.
Víš, že neslyšící mají vlastní identitu a kulturu.
Vím, že to není handicap, ale kultura s vlastním jazykem.
To říkáš pořád.
Mám nechat toho idiota, ať tu všechno zničí?
To jsem neřekla.
Starosta, co mluví jazykem, kterému nikdo nerozumí...
to je troufalý.
Víš, že farma je náš život.
Já vím.
Všichni chtějí peníze.
Ale my ne. My se staráme o zvířata.
Rozumí nám, i když mluvíme jiným jazykem.
To je pravda. Ale nebyl bys starosta oslíků.
Problém je, že neslyšíš, tati.
A co Elon Musk?
Co je s ním?
Má Aspergerův syndrom. A stejně míří na Mars.
A je nejbohatší na světě!
Změna vyžaduje jiný způsob myšlení.
To je důležité!
Mám tě ráda.
Já tebe víc.
I když máš svoje chyby.
Je moc vážná!
Tuhle bych nebrala.
- Dobré ráno, pane starosto. - Dobré ráno.
Mussovi.
Kampak jdete?
- Pěkný! - Pěkný.
NESLYŠÍM VÝMLUVY
NESLYŠÍM VÁS, ALE VIDÍM VÁS
NEPOSLOUCHÁM KECY
„Neposlouchám kecy.“
- Volte ho! - Volte mě!
#POSLOUCHÁMVÁS
Paráda!
Marco, Eletto, zůstaňte tu.
Zkusíme ten duet.
Připravili jste se?
- Ano. - Ano.
Tak do toho.
Pojď sem.
A pomalu zavři oči.
Uvidíš, že smutek zmizí.
A kdo ví, co bude dál.
Uvidíme zítra.
Chci být s tebou.
Co to je?
To je děs.
- Tancujte u toho. - Tancovat?
Ano, tancovat, Marco.
Nebo se chceš radši rvát?
Obejměte se.
A od začátku.
Od začátku.
Pojď sem.
A pomalu zavři oči.
Uvidíš, že smutek zmizí.
A kdo ví, co bude dál.
Uvidíme zítra.
Chci být s tebou.
Políbit tě a říct ti,
že v téhle chvíli, kdy všechno pomíjí,
kdy se všechno mění,
jsme pořád tady.
Ne, nejsme. Nejsme tu ani trochu, jestli tě to zajímá, Eletto.
Co to má být? No...
Vám je ten koncert jedno?
Chápete význam té písně? Četli jste ten text?
Zpěv není jen hlasové cvičení.
Ke zpěvu nestačí vyzpívat Fis a Gis.
Musíte do toho dát emoce. Vyprávět příběh.
Je to nádherná milostná píseň.
Je to báseň.
O lásce, která překoná čas i všechny překážky.
„V téhle chvíli, kdy všechno pomíjí a všechno se mění, jsme pořád tady.“
Takhle to nepůjde. Musíte se na sebe dívat.
Ty se díváš do rohu, ty si klepeš nohou.
Co to má být?
Taková neúcta k hudbě.
Musíte to zpívat společně.
Je to vaše. Ani tvoje, ani tvoje.
Odteď budete zkoušet spolu. Společně.
Dívejte se na sebe a dotýkejte se, myslete na ta krásná slova.
To byla hrůza.
Běžte.
Ztrácím s vámi čas a začínám se zlobit.
Zítra nashle.
Přijdu k tobě.
Do Villagio Shanghai?
Dej mi číslo.
Přijdu k vám.
Dobře.
Fajn.
Co teď?
Ne, rodiče nejsou doma.
Jsou ve městě a shánějí hlasy do voleb.
Nechci, aby se s nimi potkal.
Naši ani nevědí, že zpívám.
Dobře, už musím. Zavolám ti pak. Ahoj.
To je náš zvonek.
Ahoj.
To je můj pokoj.
Můžeme začít?
Jo.
Musíme tancovat?
Žádný ploužáky, to je na houby.
Jasně, máš pravdu.
Nevadilo by ti, kdybychom stáli zády k sobě?
Pojď sem.
A pomalu zavři oči.
Uvidíš, že smutek zmizí.
A kdo ví, co bude dál.
Uvidíme zítra.
Chci být s tebou.
Políbit tě a říct ti,
že v téhle chvíli, kdy všechno pomíjí,
kdy se všechno mění,
jsme pořád tady.
A nepotřebujeme slova,
abychom si řekli, co se skrývá v našich srdcích.
Zvednu tě pokaždé, když spadneš.
- A posbírám květiny... - A posbírám...
V pohodě?
Jo.
Určitě?
Vybil se ti mobil.
Co chceš dělat?
Poslouchej, zkusíme to a zatančíme si u toho, jo?
Bez hudby?
Bez hudby.
- Jak... - Nevím.
Pojď sem.
A pomalu zavři oči.
Uvidíš, že smutek zmizí.
A kdo ví, co bude dál.
Uvidíme zítra.
Chci být s tebou.
Políbit tě a říct ti,
že v téhle chvíli, kdy všechno pomíjí,
kdy se všechno mění,
jsme pořád tady.
Co to kurva je?
To byl vtip! Myslel jsem, že jsi tam sama.
Vždycky se tomu směješ!
Přivedla sis kluka. Je fakt sexy!
Mám z tebe radost!
To není můj kluk!
Přišlo mi, že se nahoře otřásají zdi...
Co?
Má svaly. Na farmu je jako dělanej!
Odpověz mi, opíchals mi ségru?
Cože?
Jestli je těhotná, tak ti ten tvůj párek rozkrájím...
Tak už dost. Přestaňte.
Fajn.
Promiň.
Jsou vždycky takoví?
Ne, já... Nevím, co říct. Omlouvám se.
Uvidíme se zítra, jo?
Ahoj.
Co to děláte?
Nesnáším vás!
Moje první pusa.
Podívej se na to takhle.
Nebýt tvýho táty, měl by Mark Giant další zářez na posteli.
Tady je!
Čau, Eletto!
Připomíná ti to něco?
To si vypijete!
- Fakt jo? - Krávy!
Jsi kretén.
Jo!
Eletto, ty máš dar.
Tu naléhavost
v hlase.
Nechceš se hlásit na pěveckou školu?
Máš na to.
- Cože? - Ano.
Já nemůžu.
Jak to myslíš? Samozřejmě že můžeš.
Stačí tomu uvěřit.
Konkurz bude den po školním koncertu.
To není moc času.
Máš pravdu, není.
Ale nepochybuji, že to zvládneš.
Samozřejmě tě čeká hodně práce, ale...
A když se dostanu?
Kéž by! Pojedeš do Turína.
A studovat s těmi nejlepšími.
Je to tvoje poslání.
Co říkáš?
Ne.
To není pro mě.
- Chápu, ale... - Promiňte.
Alessandro, promiň.
Poslouchej. My víme, že Deregibus je blbec.
Ale na rozdíl od tebe nám garantuje pracovní místa.
Zajistí nám širší distribuci produktů.
Můžeme vydělat víc peněz.
Víc peněz?
Prodávám svoje produkty.
Respektuju přírodu, zvířata a taky sám sebe.
Alessandro, máme tě rádi.
Ale jestli říkáš, že se máme vzdát zisku,
tak nemáš šanci vyhrát.
Teď bude chtít vyhrát o to víc.
Eletta má pravdu.
Když Alessandro řekl, že převezme farmu,
nikdo mu nevěřil.
Ale když si manžel něco usmyslí, je lepší jít s ním, ne proti němu.
- Nebo... - Vám to narve do zadku!
- Vás zničí. - Výzvy mám rád. Volil bych tě.
- Jo. - A já Caterinu!
Alessandro, nechci, aby na kopcích vyrostly obří továrny,
takže tě podpořím.
Ale Deregibus určitě vyhraje.
- No tak... - Ale...
- Ne! - Podívejte se na něj.
I kdybych měl šanci jen jedna ku tisíci, musím to zkusit.
Já na to mám.
Věřím si.
O svém osudu...
- Si rozhodnu sám. - Pěkně řečeno!
- Jdeme do toho! - Nevzdávej se!
- Jasný? - Naplno.
- To je ono! Bravo. - Bravo!
- Obejmu tě.
Musíme to říct ostatním.
Zvládneme to.
To je přece super! Proč se tak tváříš?
Jak mám zvládat mámu, tátu, farmu, trhy,
a teď ještě kandidaturu na starostu?
Nech toho! Jsme hluchý, ne blbý.
Než ses narodila, zvládali jsme to sami.
Tobě byly dva.
No a?
A kdybys tady furt nezacláněla,
tak už bych se svým životem pohnul.
Jak jako?
Mám takovej sen.
Chci tu z toho udělat vzdělávací farmu a pronajímat pokoje.
Fakt?
To jsem nevěděla.
Protože mě podceňuješ. Studoval jsem přece zemědělství.
A ty chceš vážně zpívat?
Jo... Možná.
Buď jo, nebo ne!
Zpívám ráda.
Tak zpívej a už mě neser!
Jsi nadaná.
Chápeš, co to znamená?
Jsi moje kámoška a jsi nadaná.
Mám nápad!
Jaký?
Martina tě vystřídá na trhu. Naučím ji znakovat!
Ona mě vystřídá na trhu?
Super nápad!
Proč ne?
Táta říká, že bych dokázala prodat led i Eskymákům.
Platí!
Pojď sem!
- Ano? - Můžu dál?
Ahoj, Eletto.
Pojď dál. Copak?
S tím konkurzem...
Udělám to.
Zkusím to.
To mám radost.
Už jsi to řekla rodičům?
Jo. Všechno v pohodě.
Nebudeš mít čas na nic jiného.
Musíš se připravovat dnem i nocí. I o víkendech. Začneme u mě doma.
Dnes v šest večer.
Řeknu to i Marcovi. Tady.
A přijď včas.
Děkuju.
Jdeš taky k učitelce?
Bože, ten je otravnej.
Ahoj.
Konec lásky!
Ta krabice patří exmanželovi.
Hraje na cello.
Já dělala všechno ostatní.
A dál?
Nakonec stál spíš jen o pomlku.
Napočítala jsem devět pomlk. Minimálně.
Povídám: „Říkej si tomu, jak chceš. Říkej tomu pomlka. Za mě jsme dohráli.“
A odešla jsem.
Vždycky mě bavilo učit, tak jsem tady.
V Alessandrii?
Potřebovala jsem od jeho ega pár kilometrů odstup.
A od mámy taky.
To je další katastrofální kapitola. Někdy ti o ní povím.
Ale jedno se mámě povedlo.
Naučila mě o hudbě.
O téhle hudbě.
Tak začneme.
Nečekáme na Marca?
Ne, Marco to vzdal. Nepřijde.
Kvůli mně?
Hej.
Po internetu koluje příspěvek o jeho tajným zápase.
VEČERNÍ MMA FIGHT
Dneska večer.
- Zabij ho! - Rozsekej ho!
Dělej!
Chápeš to?
Makej!
Neboj. Štěkají, ale nekoušou.
Tenhle možná jo.
Co do mě strkáš?
- Hele, uklidni se! - Hej!
- Co tady děláš? - Pojď.
Vypadněte!
Co chceš?
- Chci s tebou mluvit. - Mluv.
- Nebojíš se tam jít? - Jasně že se bojím.
Chci ti říct, že mi záleží na tom, abychom cvičili spolu.
- Radši změň dealera. - U mě doma...
Co?
Něco se stalo.
Nikdy jsem takhle nezpívala.
No a?
Začni zase zpívat.
Marku, dělej, jdeme.
Hele, jestli ti zpívání jde, tak zpívej.
A se mnou neztrácej čas.
Tak dělej, Marku.
Jasný?
Už běž.
Ne.
Eletto, běž.
Vypadni!
- Jsi kretén! - A ty jdi do prdele.
NEPOTŘEBUJEME SLOVA
Mami, já jdu.
Kam?
Na večeři jsem zpátky.
Ale za chvíli přijedou z televize.
- Z televize? To jsi mi mohla říct. - Myslela jsem, že ti to řekl táta.
Nemůžete to odložit?
To nejde!
Musím za přítelem.
Aha, za přítelem.
Ať přijde sem! Už patří do rodiny.
Nemůže. Máme plány.
Můžete mít plány tady.
Bude pyšný, že má za tchána starostu!
Už jsou tady. Jdi dolů.
Dobrý den!
Co je zač?
Tady je krásně.
Roztomilé.
Krásná farma, světlo je perfektní.
Ale oblečení jste úplně špatně.
Nemáte nějaké špinavější pracovní věci? A odličte se.
Nejedeš na soutěž krásy.
Musí nás natočit při práci. Máme se převléct.
Promiň, ale ona je z televize?
Samozřejmě! Pojď.
Pane Musso,
rozhodl jste se kandidovat v komunálních volbách.
Můžete nám říct proč?
V Camagne žije 500 obyvatel.
Obděláváme půdu a chováme zvířata.
A někdo do toho hodlá zasáhnout.
UŽ JSEM SKORO U VÁS
Naše produkce údajně nestačí. Prý můžeme produkovat víc
a prorazit na globální trh.
PROMIŇTE, MÁM DNES ZPOŽDĚNÍ
Už teď cítím smog. Svět se zrychluje!
Chci dát Camagně nový impuls.
Jste hluchý. Nemyslíte, že to může být pro starostu handicap?
Handicap? Prosím?
Točíte na mobil, to jste novinářka?
- Zlobí se? - Ne.
Určitě?
Ano.
Takže to není handicap?
Ne.
MÁŠ 30 MINUT, NEBO NECHOĎ VŮBEC.
NEMŮŽU ZA TO
Aha. Je zamilovaná!
To jsem pochopila.
Překládáš?
Já překládám pořád!
Určitě? Protože koukáš dolů na telefon.
Komu píšeš?
Tvoje chování je nevhodné.
Můj kluk na mě čekal.
Všechno se musí točit kolem vás! Na můj život úplně kašlete.
Jak to s tím souvisí?
Pokračujeme?
Překládej pořádně, slovo od slova.
Překládej!
Dívejte se na mě!
Bude znakovat.
- Francesco zapíše odpovědi. - Ano.
Vy mě otitulkujete.
Dobře.
Když budete mluvit pomalu, můžu vám odezírat ze rtů.
Dobře.
- A nebo můžeme psát. - Perfektní.
Ano.
Co chcete udělat pro Cama... Ne.
Takže. Co chcete udělat...
Paní učitelko!
Paní učitelko! To jsem já, Eletta!
Prosím vás, já za to nemůžu!
Byla jsi hrozná!
Běž se tátovi omluvit.
Mám se omluvit?
Za co? Že mám vlastní život?
Nejsi jediná holka, co má kluka. Je vás spousta takových.
Ale taky máš povinnosti. Tvůj přítel je až na druhém místě.
Tak se omluv!
Nemám kluka. A jestli to takhle půjde dál, tak ani mít nebudu.
Musíme si promluvit.
Jsi těhotná?
Ne, říkám ti, že nemám kluka.
Snažím se dostat na školu pro profesionální zpěváky.
Když mě vezmou, dostuduju tam.
Moje učitelka říká, že jsem nadaná a mám šanci.
Chodím k ní každý večer.
Pomáhá mi s přípravou.
Když to vyjde, přestěhuju se do Turína.
Ty se chceš přestěhovat do Turína?
Nebudeš bydlet s námi?
Pokud mě vezmou.
Jak dlouho už zpíváš?
Tři měsíce.
Jsem i ve školním sboru.
Jak se ta učitelka jmenuje?
Giuliana.
A příjmení?
Je to kráva! Vymyla ti mozek!
Ty k tomu nic neřekneš?
Mami. Zpěv mě baví. A Giuliana říká, že mi to jde.
Jo, už to chápu.
Co chápeš?
Ty sis to naplánovala.
Celý sis to potají připravila.
Tak to není, mami. Chtěla vám to říct dřív.
Ale s váma se nedá mluvit.
S námi?
Takže problém je v nás?
Je to všechno dohromady, tati. Farma, trh, kandidatura.
Ale já jsem taky tady!
Vždycky jste říkali, že my neslyšící jsme lepší než ostatní.
Ale vy dva
jste ve mně nikdy nevěřili.
Styďte se!
Přesně tak.
Nemusíš mě bránit.
Řekni jí něco!
Jsem utahaný. Jdu spát.
Ty jdeš spát?
Tati!
Spokojená? Vidíš, co jsi udělala?
Ne, mami, nejsem spokojená. To bych vás musela vyhodit do povětří.
JAK BÝT LÍDREM
Ona chce být zpěvačka, a ty si tam stojíš a nic neuděláš.
Jestli chce, měli bychom ji nechat.
Aby kroutila zadkem v televizi?
Odkdy jsi tak úzkoprsá?
Copak nechápeš, že si koleduje o malér?
A ty jí nic neřekneš!
Musíš ji přemluvit, ať tu zůstane.
Co když nemá dobrý hlas?
Ta Giuliana jí to nasadila do hlavy!
Neblázni! To už by stačilo.
Naše dcera není hloupá.
To ty máš problém.
Dobře. A když ji vezmou, jak si tu poradíme?
Takže ti nejde o to, že odjede do Turína.
Ale že tu zůstaneme sami.
Pojď sem.
Podívej se na mě.
Elettě se po nás bude stýskat a vrátí se.
Prosím, řekni jí, ať tu zůstane.
Samozřejmě.
Jsem tady! Promiň, že jdu pozdě!
Do háje!
Dobré ráno. Díky, že jsi přišla.
Ne, v klidu. Nestresuj se, jako doma.
- Nepřišla jsem, protože... - Myslíš, že mě to zajímá?
Omlouvám se.
Pojď sem.
Anna Oxa. Znáš ji?
Ne.
No, to je jedno. V roce 1978 jí bylo 16 jako tobě.
Jela na Sanremo. Oblečená jako kluk.
Přišla na pódium,
otočila se zády a zpívala. Tímhle hlasem!
V mém nitru sílí přesvědčení.
Úžasné.
Moje lehkomyslnost mizí.
A končí jako...
- Co to děláš? - Jste si jistá, že mám talent?
Pochybuj si o čem chceš,
ale o mně ne.
...noční cesta.
Řekni mi, jaký to má smysl.
Dát lásku muži, který nemá slitování
a nikdy se necítil poražený.
Pak tančila. A tohle dělala během refrénu.
Pro tebe...
FARMA MUSSOVÝCH
Další.
Proč to oslí mléko stojí 20 eur za litr?
- Stojí snad všechna auta stejně? - Záleží na výbavě.
Osel není kráva. Dává jen málo mléka, ale kvalitního.
To mi připadá jako nějaký podvod.
Přišel jste nás prudit?
Co říkala?
Můžu ochutnat?
Já to věděl.
Nic moc.
Naser si!
Zvířata.
A co ty máš za problém?
Tak co?
Jak to šlo na trhu?
Nula!
Nic jste neprodali?
Nic neprodám, nemůžu si zašukat a mlátím lidi.
Neprodáváš a nešukáš. Jak to souvisí?
Je to tvoje vina!
Moje?
Martina je hrozná.
A to je taky moje chyba?
Musí být milá. Není zdvořilá!
To je normální. Teprve začala. Musíte jí dát čas.
A když to nevyjde, je to vaše chyba. Držíte si ode všech odstup.
Vůbec se nesnažíte přijmout ty ostatní, jak jim říkáte.
Co chceš dělat?
Pusu?
Už?
Blbečku.
Moc se omlouvám za včerejšek. Na trhu byla spousta kreténů.
To neřeš.
- Co se děje? - Policie.
Prý je zapletený do nelegálních zápasů.
Kdo?
Budou ho vyslýchat.
Určitě z něj chtějí něco dostat.
POLICIE
Ale nevím...
Oni ho zatkli?
Co myslíš?
Chtěla bych
ti dát své slovo a říct, že se už nemůžu dočkat,
až na všechno zapomenu.
Chtěla bych...
Proč nezpíváš? Jen kníkáš.
Vůbec nevnímáš ta slova a nedýcháš správně...
Cvičila jsem celý týden. Proč jste se nezaměřila na Marca?
Jak to myslíš?
Kdyby Marco zpíval, nemusel se dostat do průšvihu.
Jsme tu kvůli tobě.
Já jsem tu kvůli tobě.
Víš co? Buď tak laskavá a běž domů.
Dneska akorát ztrácíme čas. Rozmysli si, co vlastně chceš.
To je neuvěřitelný.
Dobře.
Ahoj.
Jak to jde?
Co tu dělal Giacinto?
Zítra v šest máme schůzku s voliči.
Máma poprosila Giacinta o pomoc.
Ale vždycky jsi říkal, že oralisté jsou ostuda neslyšících.
Odteď si musíme poradit sami.
Určitě?
Jasně.
JAK DLOUHO NEBUDEŠ VE ŠKOLE?
ASI DVA MĚSÍCE. KDYŽ BUDU SEKAT DOBROTU, TAK MÍŇ
TAK SE CHOVEJ SLUŠNĚ, AŤ MŮŽEŠ ZPÍVAT
TY JSI ZPÍVÁNÍM ÚPLNĚ POSEDLÁ
BAVÍ MĚ TO. OBJEVILA JSEM TO S TEBOU.
TAK ZPÍVEJ CO NEJVÍC
V mém nitru sílí přesvědčení.
Moje lehkomyslnost mizí.
A končí jako cesta nocí.
Řekni mi, jaký to má smysl.
Ještě!
Dát lásku muži, který nemá slitování
a nikdy necítil poražený.
Ano.
Neví, co je prohra.
Teď jemně!
Pro tebe.
Červený!
Píseň,
žádná laciná iluze, žádný banální nápad.
Něco, co zůstane. Ale mně...
Francesco?
Jel pro Martinu. Hned tu bude.
I nejmenší cit může působit velkou bolest.
Zpomal!
Jedno tiché slůvko, a nevnímám realitu.
Dýchej!
Už ani nevím, kde je
zřetelný rozdíl
mezi zaslepenou láskou a zbytečnou trpělivostí.
Ne, už nevnímám realitu, ani kolik něhy ti přinášejí
moje zmatky.
Myslíš si, že by sis bez ní poradil.
Co konkrétně chcete dělat s mladými lidmi?
A s nedostatkem práce v okolí?
- Protože mladí odcházejí. - Všichni odcházejí.
Ať si mládež odjede zpívat!
Poslyšte, svět se mění. Musíme s ním držet krok. Chápete?
Ano.
Budoucnost našich dětí...
Jste snad papoušci?
Papoušci?
Krucifix!
Kecy, ale skutek utek!
Báli jsme se. Chceš nás zabít?
Copak za to můžu, že se vybourali?
Kdo ho seznámil s Martinou? Je to tvoje vina!
A co ty jsi dělal za volantem?
Řekni mi to, jsem zvědavá.
Ne, jsi ještě malá.
No tak, řekni mi to!
Do háje, promiň.
- No tak, promiň. - Ne.
Prosím!
Zrádci!
Takhle se k voličům nemůžeš chovat, tati.
Já mluvím o vás.
Zůstal jsem tam sám.
Francesco měl nehodu. Musela jsem ho vyzvednout.
Nic vážnýho.
Poranil si zápěstí. Je v pokoji, chce si odpočinout.
A máma?
Nevím.
Mami!
Mami, vstávej.
Nech mě být. Nesahej na mě!
Já budu tady u sýru.
Vstávej, nemůžeš tu takhle zůstat.
- Já tu chci zůstat! - Pomůžu ti.
Pomůžeš? Ale vždyť jsem hrozná matka.
Protože jsem neslyšící a nemám správná slova.
Takovou mámu by chtěl každý.
Když ses narodila a řekli mi, že slyšíš...
Plakala jsem.
Lidi jako ty jsem nemohla vystát!
Ale táta mě uklidnil.
Řekl, že tě vychováme jako neslyšící.
Ale ty slyšíš.
A chceš odejít, abys mohla zpívat!
Takhle to je?
Musím celý život dělat jenom to, co potřebujete?
Takhle mě vidíte?
A ty?
Ty nic neřekneš?
O nic nejde.
Bude lepší, když odjedeš.
Jdi si svou cestou. Jsi volná.
Zvládneme to sami.
- Co tu děláš? - Končím.
- Co? - Nepojedu do Turína.
Žádný recitál, konkurz ani zpěv.
Klid.
Ne kvůli sobě.
- Nejde to. - Je normální se bát.
Úplně normální.
- To se stává všem umělcům. - Já nejsem umělkyně.
Jasně.
Jsi jen chovatelka oslů.
Přesně tak.
Co se stalo?
Půjdeme ke kadeřnici?
Líbí se mi rovný.
Ale proč to nezkusit?
Ale když se mi to nebude líbit, umyju si to.
Eletto.
Paní učitelko.
Ahoj.
Moje máma.
Ráda vás poznávám.
Máte štěstí, vaše dcera má neskutečný talent.
Měla byste to vědět.
To je Giuliana, moje učitelka!
Ta ženská je noční můra!
Chtěla tě poznat.
Nejradši bych jí jednu švihla.
Drž se od ní dál!
- Chci, aby věděla, co si o tobě myslím. - Přestaň, mami.
- To stačí. - Chtěla ti o mně něco říct.
O tobě? Já už svou dceru znám.
Já jsem ji vychovala!
Říká, že už mě zná dobře.
Je moje máma.
Ano, samozřejmě. Moje matka říká to samé.
To říkají všichni rodiče. Ale není to tak.
Co ty o tom víš? Nemáš děti.
- Mami! - Co říkala?
- Nic. - Ne, přelož to.
Říká, že nemáte děti.
To je pravda.
Nemám děti. Bohužel.
Mám matku jako jste vy.
Nutila mě žít s mužem, který byl podle ní dokonalý.
Ale podváděl mě.
Takže manipulaci už poznám. Přelož to, Eletto.
Eletto.
Je to tvůj život.
Jenom tvůj, sakra práce.
Nenech si o něm od nikoho rozhodovat.
Ani ode mě, ani od rodičů. Jasné?
A pak jí rozcuchala.
- Kecáš? - Ne.
- To bych chtěla vidět. - Já ne.
Už ho pustili?
Snad se bude chovat slušně.
Třeba zase začne zpívat.
Ty osminy jsou hlavně pro alty,
musíme opatrně.
Jestli se bojíš, tak si běž. Už jsi to jednou udělal.
Pochopím to.
Ten duet je velká výzva.
Co s tím uděláš?
Přijmeš ji?
Eletto.
Jak se cítíš?
Další otázka?
Bude to dobrý.
- Jak to víš? - Protože jsem tady.
Tak se mi líbíš.
Ty mně taky.
Bravo!
Pojď sem.
A pomalu zavři oči.
Uvidíš, že smutek zmizí.
A kdo ví, co bude dál. Uvidíme zítra.
Chci být s tebou.
Políbit tě a říct ti,
že v téhle chvíli, kdy všechno pomíjí,
kdy se všechno mění,
jsme pořád tady.
A nepotřebujeme slova,
abychom si řekli...
Budu sledovat, jak letíš, ale nezasáhnu.
Protože chci být s tebou.
Bez okovů, být...
s tebou.
S tebou.
Bravo!
Byla jsi skvělá.
Byla jsi úžasná!
Krása.
Eletto.
Panebože!
Jsem tak pyšná! Krása! Bylo to kouzelné!
Kouzelné!
Poslyš.
Zítřejší konkurz jsem nezrušila.
Pořád to můžeš zkusit.
- V deset ráno. - Ne.
- Pojedu s tebou. - Já nemůžu.
Dobrý večer.
Ráda vás poznávám. Všechny.
Teď, když víte, jaké má vaše dcera nadání,
určitě ji podpoříte, aby šla svou cestou, že?
Naučila se náš jazyk.
Eletta má neobyčejný hlas.
Má nádherný hlas.
Proč jí bráníte místo toho, abyste jí pomohli? Proč?
Proč?
Bylo to fantastické představení. Eletta všechny dojala. Gratuluju.
Táta vám gratuluje k představení.
Scéna byla krásná a Elettě to moc slušelo.
Mámě se líbily kostýmy a scéna.
Musíš jí říct, že máš neuvěřitelný hlas.
Musíme jít.
- Řekni jim to. Prosím. - Na shledanou.
Povídej.
Je to o lásce, která nepotřebuje slova.
Teď?
Pojď sem.
A pomalu zavři oči.
Uvidíš, že smutek zmizí.
A kdo ví, co bude dál. Uvidíme zítra.
Chci být s tebou.
Políbit tě a říct ti,
že v téhle chvíli, kdy všechno pomíjí,
kdy se všechno mění,
jsme pořád tady.
A nepotřebujeme slova,
abychom si řekli, co se skrývá v našich srdcích.
Zvednu tě pokaždé, když spadneš.
A posbírám květiny, které se ti rozsypaly na ulici.
Budu sledovat, jak letíš, ale nezasáhnu.
Protože chci být s tebou.
Bez okovů,
být s tebou.
Co se děje?
Obleč se.
Mám se obléct? Teď?
Do Turína?
Tati!
Paní učitelko!
Do háje.
Paní učitelko!
Marco, co tu děláš?
To je vaše auto?
- Je sousedů. Proč? - Půjčíme si ho.
A kam jedeme?
Dělej, tati. Přijedeme pozdě.
Vy jste nečetla zprávy?
Ne. Řekni mi, o co jde, nebo...
Jede na ten konkurz.
Tati! Přestaň!
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Jdu na konkurz. Mussová. - Ano. Mussová? Jdete pozdě.
- Já vím. - Běžte po schodech nahoru.
- Rodina může počkat tady. - Díky.
- Můžete jít. - Děkuju.
Hodně štěstí.
Děkuju.
Dobré ráno. Vy jste?
Eletta Mussová.
Já z toho trapu snad začnu brát drogy.
Vy jste naspeedovaná i tak.
Jakou máte píseň?
„Atlantida.“
Máte noty?
Kde jsou konkurzy?
- Tudy. - Díky. Já jdu.
Claudio, ty tu píseň znáš?
Ne, tu neznám.
Budete muset zpívat a cappella, slečno.
Můžete začít.
Tak dost. Jdeme, pojď.
Já ještě a cappella nezpívala.
Bohužel nemáte na výběr.
Jsem tady.
Jsem tady. Já ji připravovala.
Promiňte, mám zpoždění, ale...
Sedněte si, už jsme ztratili dost času.
Jistě. Děkuji.
Čas je vzácný. Škoda ho promarnit.
Já to převezmu, děkuju.
Chtěla bych
ti dát své slovo.
Špatný akord. Promiňte.
Promiňte, dejte mi chvilku.
Hele.
Nadechni se.
A zpívej pro sebe.
Děkuji. Promiňte.
Chtěla bych
ti dát své slovo a říct, že se už nemůžu dočkat,
až na všechno zapomenu.
Chtěla bych ti říct, že nemám hlas,
abych nemusela mluvit a vybírat si.
Chodila jsem ven s polámanými kostmi,
moje mysl byla zamilovaná do abstraktních věcí.
Ale teď nevím, co dělat. Nevím, kam mám jít.
Musím si na to zvyknout.
Ztratila jsem se ve víru, jako bych zůstala uvězněná na okraji.
Chtěla jsem, abys mi vyprávěl třeba o Atlantidě.
Bojím se a přiznávám,
že čekám už několik měsíců.
Měním směr, ale záměr neměním.
Nemám co říct, nechci balancovat na hraně.
Aspoň se snažím pochopit, jak moc bolí odejít.
Počkám na tebe jinde na světě.
Měním směr, ale záměr neměním.
Jen víc spěchám s rukama v kapsách.
Tvoje klíče mám v kabelce. No tak.
Tentokrát se neotáčej zády.
V tvých očích vidím všechno, nic víc nepotřebuju.
Pořád se sama sebe ptám, jestli jsem to já, kdo se mýlí.
Jestli jsem ztrácela čas a nedala ti všechno.
Ale už vím, co mám dělat a kam mám jít.
Musím si na to zvyknout.
Ztratila jsem se ve víru, jako bych zůstala uvězněná na okraji.
Chtěla jsem, abys mi vyprávěl třeba o Atlantidě.
Bojím se a přiznávám,
že čekám už několik měsíců.
Měním směr, ale záměr neměním.
Nemám co říct, nechci balancovat na hraně.
Aspoň se snažím pochopit, jak moc bolí odejít.
Počkám na tebe jinde na světě.
Měním směr, ale moje city se nemění.
Giuliana je tu.
Dobrý den.
Jedeme. Je pozdě. Pojď.
Díky, bráško.
Ty brečíš?
Ne, mám radost. Protože odjíždíš a můžu pronajmout tvůj pokoj!
Blbečku. To není sranda.
Já to myslím vážně.
Udělám z farmy penzion.
Pronajímat pokoje je fajn sen.
A až se vrátím?
Nabídnu ti férovou cenu!
No tak, pomoz mi.
Jsi moje láska.
Teď jsem se namalovala!
Chce říct, že se jí bude stýskat.
Mám tě ráda.
Jeď, než si to rozmyslím.
Co říká?
- Ať odjedeme, než si to rozmyslí. - Ráda bych, ale...
Prosím vás...
Zastavte.
HLAS Z TICHA
Ahoj všichni. To je Francesco. A já jsem Martina.
Vítejte na naší vzdělávací farmě.
Těšíme se na vás.
Rodiny s dětmi si to u nás užijí
i s našimi zvířecími kamarády.
NASLOUCHÁM VÁM, VOLTE ALESSANDRA MUSSA
Překlad titulků: Antonie Dědečková