Downloaded from YTS.LT
Ovo štite crvena,
Official YIFY movies site: YTS.LT
crna i zelena na raskrižju, s ključem.
27. LISTOPADA 2019., KENNEDY CENTER NAGRADA MARK TWAIN ZA AMERIČKI HUMOR
Bio sam nježan klinac.
Bio sam osjetljiv, lako bih zaplakao i bojao sam se tučnjave.
Majka mi je znala govoriti, ne znam sjećaš li se,
ali rekla si mi to više puta.
Rekla si: „Sine, ponekad moraš biti lav
kako bi mogao biti janje kakvo doista jesi.”
Pričam ova sranja kao lav.
UŽIVO IZ GLAVNOG GRADA NAŠE NACIJE
DOLAZIM 10. LISTOPADA
U SPECIJALU
ZAKON O NEZAUSTAVLJIVOM CRNJI
Hej, hvala vam.
Hvala vam puno.
Molim vas, sjednite.
Udobno se smjestite.
Čeka nas puno tema.
Moram vam reći kako je nastao ovaj nastup.
Znate da živim u Ohiju.
U siječnju, kad su Trump i Elon...
osnovali DOGE i ukinuli sve te državne poslove,
tržište nekretnina u mom rodnom gradu palo je 20 posto
u prvom kvartalu. Ne želim zvučati kao bijelac,
ali, učinili su to, zar ne?
Kad je rasporedio Nacionalnu gardu u mom rodnom gradu
i oduzeo policijsku upravu gradonačelniku,
mi iz DC-a to ne volimo.
Tada je moj guverner u Ohiju poslao našu Nacionalnu gardu
da nadzire moj rodni grad.
Nazvao sam ih i rekao: „Dolazim.”
Jer ti likovi pokušavaju uzeti čokoladu iz Čokoladnog Grada.
Rekoh: „Moram ići kući dok je to još uvijek grad kojeg se sjećam.”
I onda sam na Instagramu vidio prosvjede u DC-u.
Bijelci su vikali: „Ne na našim ulicama!”
„O, ne! Prekasno je."
Ti bijelci su se ukopali. „Nećete na našim prokletim ulicama.”
Trump je govorio kao da on ide na večeru.
Nije to tako.
Da, i moram vam reći istinu.
Ovo nije jedini grad u kojem se ovo događa.
Događa se u Kaliforniji, događa se u Oregonu,
događa se u Illinoisu, i događa se u Memphisu.
A ljudima u Memphisu to bi moglo i trebati.
Budite razumni. Ne znam jeste li nedavno bili u Memphisu,
ali ondje su već ukrali dva tenka Nacionalnoj gardi,
pa već znate.
Već znate.
Došao sam ljutit, spreman za borbu, ali kad sam se vozio kroz grad,
izgledao je čisto. Moram vam reći, izgledao je čisto.
Puno bolje nego zadnji put.
Danas sam vidio samo jednog lika kako sere na ulici.
Ali znate što? Imao je vrećicu. Pokupio je to.
Čekao sam da netko učini nešto u vezi beskućnika.
Znate što je sjebano u DC-ju?
Mi smo glavni grad nacije, a nikoga nije briga za beskućnike.
Reći ću vam istinu. Osjećam se kao da sam jedini kojem je stalo.
Vi to ne znate, ali potiho zadnje dvije godine,
u tajnosti radim s beskućnicima Washingtona
i već sam potrošio dva milijuna dolara na svoj projekt za beskućnike.
Nemojte mi pljeskati.
Nisam im dao hranu ili nešto slično.
Samo sam ih naučio plesati „Thriller”.
Čeka vas velika poslastica za Noć vještica, vidjet ćete.
Žao mi je što nisam došao kući prije, ali bio sam vrlo zauzet u Ohiju.
Mnogi ljudi kažu: „Što radiš tamo?"
Ne znam znate li, ali ovo je istina.
Reći ću vam što radim. Gradić u kojem živim
zadnjih 25 godina,
većinu sam kupio.
Sviđa mi se tamo.
Ohio voli Trumpa, ali ovaj gradić u kojem živim je kao maleni, majušni
otok Bernieja Sandersa u Trumpovom moru.
Svi tamošnji bijelci su siromašni, ali ovi su
prljavi hipi bijelci i sviđaju mi se.
Sviđaju mi se ti bijelci.
I ja se njima sviđam.
Znate što sam naučio o liberalnim bijelcima?
Oni puštaju crnce da rade što žele
dok ne kupiš većinu njihovog grada.
To im se nije svidjelo.
Postali su jako sumnjičavi, ali znate što?
Ne krivim ih.
Jer... Ne, ozbiljno. Gledajte, da sam ja bijelac
i da su ljudi u ovom gradu crnci, znate što bi rekli?
Rekli bi da gentrificiram grad.
Ne postoji riječ za ono što ja radim tim ljudima.
Posjedujem sve, buraz, sve.
Bio sam ljut na bijelce kad sam bio mlad,
smatrao sam ih nepravednima.
Ali sada kad imam svu tu imovinu, razumijem ih. Zabavno je.
Dobar je osjećaj prići bijelcima i reći: „Smijete li vi biti ovdje?
Zovem policiju.” Zabavno je.
Posjedujem toliko imovine u ovom gradu, i to je istina,
da ti bijelci misle da sam odgovoran za njihovu dobrobit.
To je smiješno. Buraz, nisam ja javni službenik.
Ja sam kapitalist.
Hodam ulicom i gledam svoja posla,
a oni mi prilaze sa svojim brigama. „Dave!
Čestitamo na kupnji cijelog prokletog grada.
Ali moraš početi razmišljati o pristupačnom stanovanju ovdje.”
A ja ću na to: „Pa zapravo, rista, ja si mogu priuštiti svoju kuću.
To je tvoja briga.
Jer ja si mogu priuštiti i tvoju kuću.
Pa ako želiš prodati, javi mi se.
Skupljam cijeli grad.
Skupljam cijeli prokleti grad.”
Ne znam odakle tim siromašnim bijelcima novac.
Ali nedavno,
izgradili su novu vatrogasnu postaju iz vedra neba.
Odakle im taj novac? Ja si mislim: „Koji je ovo kurac?”
I znate što su onda napravili? Ovo je pravo rasističko sranje.
Pokušali su prodati staru vatrogasnu postaju
na dražbi kad su znali da neću biti u gradu.
To je sjebano.
Ali prekasno je za to.
Cijeli taj grad napunio sam doušnicima.
Sve su izlajali.
Dotrčali su. „Gospodaru, imam vijesti, gospodaru!”
Pitao sam: „Što se događa?
Što to kažeš? Vatrogasni dom?”
Buraz, kupio sam vatrogasni dom.
Pretvorio sam ga u klub za komediju i glazbu.
Unutra rasturamo. Clipse je bio tamo. Svi tamo rasturamo.
Svaku slavnu osobu koju znam zvao sam da nastupa u tom klubu.
Vidio sam Micka Jaggera iz Rolling Stonesa na zabavi.
Rekao sam: „Hej, Mick.”
Rekao sam: „Mick, moraš doći u Ohio i svirati u mom klubu.”
I svidjelo mu se to. Pristao je.
Rekao je: „U redu, volim svirati u klubovima.”
Rekao je: „Ali pričaj mi o gradu.”
Pitao sam ga što želi znati.
I pogledao me onim pogledom Micka Jaggera.
Pitao je: „Ima li tamo cura?”
Lagao sam mu ravno u lice. Rekao sam: „Da.”
Znao je da nešto nije u redu. On će: „Ne, ne, ne.
Daj, Dave. Znaš, onakve cure kakve ja volim.”
Rekao sam: „Mick, ne znam kakve cure ti voliš.”
Onda je rekao: „Znaš.
Čuo si moju glazbu.
Ima li bijelih treba s prljavim stopalima?”
Rekao sam: „Mick, obožavat ćeš ovo mjesto.
Mick, te ženske će napraviti prsten oko javnog bazena.”
Prljava hipi pica, s time ja imam posla.
Nisam uopće tip za droge, jel?
Ali sam u šoubiznisu, znate na što mislim?
Bio sam na svakakvim zabavama. Bit ću iskren s vama,
pušim travu, ali travu ne smatram drogom.
Znate kakav je šoubiznis.
Bio sam na zabavama s kokainom, s travom,
bio sam na svim zabavama, i govorim istinu
o onome što sam vidio.
Ženske na koki su puno ljepše od ženski na travi.
Gledam ženske na travi kao,
„Jebote, jesi li spavala u toj odjeći?
Koji ti je kurac?”
Bez energije u licu.
Ne nose grudnjak stalno pa im sise vise.
„Makni mi kurac s face, čovječe.” Tako zvuči cura na travi.
„Neću ti pušiti kurac, čovječe.
Usta su mi suha kao barut.”
Je li vam ikad pušio netko napušen? Odvratno.
Kao da ti mačka puši kurac. Kakva je to...
Kako nemaš nimalo vlage u ustima?
Idi ovlaži grlo i probaj ponovo, može?
Idi popij malo vode.
Bljak.
Nedavno u vijestima...
Dobivam puno kritika, opet...
jer sam bio na festivalu komedije u Saudijskoj Arabiji.
Čujete to navijanje, to su crnci.
Američki bijelci, oni su bijesni.
Moram vam nešto reći.
Uvijek se osjećam krivim zbog nečega.
Nikad se nisam osjećao... Ne osjećam...
Uopće se ne osjećam krivim.
Bill Maher, slavni komičar.
Znam Billa otkad mi je bilo 18, 19 godina,
i nikad ovo nisam javno rekao, ali jebeš tog lika.
Umoran sam od njegovih malih samodopadnih, bjelačkih komentara.
Ponaša se kao da sam, jer sam bio na festivalu komedije u Saudijskoj Arabiji,
nekako izdao svoja načela.
- Nisi! - Znam da nisam, znam.
Ne, ne, ne.
Dajte, ljudi, pustite me da ovo obavim.
I siguran sam...
U redu, sad se svi smirite.
Siguran sam da imam pravo.
Kao prvo, što su rekli? Rekli su: „Pa...”
Rekli su: „Pa, Saudijska Arabija je ubila novinara.”
I počivao u miru, Jamal Khashoggi.
Žao mi je što je ubijen na tako gnusan način.
Ali...
I nema „ali”, znate, točka.
I također...
Mislim, gledaj, brate,
Izrael je ubio 240 novinara u posljednja tri mjeseca.
Pa nisam znao da vi to još brojite.
Ismijavali su me jer sam bio na pozornici u Saudijskoj Arabiji.
Nisam rekao da to stave u novine. Rekao sam to na pozornici.
Rekao sam: „Meni je lakše govoriti u Saudijskoj Arabiji
nego u Americi.”
I našli su se uvrijeđenima.
Stojim iza toga. Ne zaboravite kroz što sam upravo prošao.
Prije dvije godine, skoro su me otkazali upravo ovdje u Sjedinjenim Državama
zbog šala o transrodnim osobama. Ali moram vam nešto reći.
Te šale prošle su jako dobro u Saudijskoj Arabiji.
Nisu ih se mogli zasititi.
Bio sam u elementu. Mislio sam si: „Gdje ste bili?”
Svaki članak govorio je da su se komičari prostituirali diktatoru.
Ali u svim je člancima moja slika.
I znate što? Ne mogu se ni ljutiti. Jer, znate, da budem pošten,
ja sam zaradio više novca od svih tih komičara.
Više ne radim ni za Netflix.
Znate koji je moj novi posao?
Čekam kraj telefona da me Arapi nazovu.
„Mogu li vam pomoći, ljudi? Što trebate?”
Volim raditi na Bliskom istoku.
To mi je drugi nastup koji sam tamo odradio.
Odradio sam nastup tri mjeseca prije toga. U Abu Dhabiju.
I oni su imali festival komedije.
Slušajte, vi nikad niste bili na Bliskom istoku.
Evo što možda ne znate o njima.
Znate kako svi ovdje imaju psa?
Oni se ne zamaraju psima.
Znate što rade? Imaju ptice, sokolove.
Imaju sokolove kao ljubimce.
Nisam mogao vjerovati. Vidio sam ih u trgovačkom centru sa sokolovima.
„Ovo je zakon.”
Ovdje u DC-ju, možemo vidjeti svodnika tu i tamo.
I to je...
Nikad nisam vidio svodnika s pticom.
On je imao pticu i kaže: „Donesi mi zeca.”
Ta jebena ptica bi mu donijela zeca.
On bi ptici dao samo komad, a ostatak sam pojeo.
Vidio sam tipa sa sokolom.
Razgovarali smo o glupostima. I ne znam što...
Ne znam ni sam zašto.
Nešto me obuzelo. Rekao sam: „Hej, posudi mi tog sokola.”
Učinio je to.
Dao mi je rukavicu i sokola.
Napravio sam puno kul sranja u životu,
ali najjebenije sranje koje sam ikad napravio,
nemate pojma kako je to.
Ušetao sam u arenu ove veličine, 20 000 ljudi vrišti.
Imao sam živog sokola na ruci. Ljudi su poludjeli.
Publika je ludovala. To je njihova nacionalna ptica.
Ja o toj ptici ne znam ama baš ništa.
Ispostavilo se
da je ta vrsta sokola najbrže stvorenje na Zemlji.
Nisam to znao.
Navodno kad lovi, leti ravno gore
i onda se obrušava brzinom od 386 km/h, tako su izmjerili.
Udarac ubije plijen na mjestu, a on odleti i vrati se,
pokupi što god da je ubio. Nisam to znao.
I dok sam hodao arenom, publika je vrištala,
ali sokol nije paničario, jer je imao nekakvu masku,
i izgledao je kao...
Ali nije pošizio.
Nisam znao da je ta maska dio sokolove obuke.
Ako sokolu skineš masku, on će misliti da je vrijeme za lov.
Da mi je bar to rekao.
Jer sam razvaljivao na pozornici,
a sokol je samo izgledao glupo ovako.
I ja si mislim: „Čovječe, ne može ni vidjeti nastup.”
Pa sam mu skinuo masku.
Taj sokol je totalno poludio. Nastao je kaos.
Taj gad je zalepršao ovako i odletio mi s ruke.
Isprva su svi pljeskali: „To!”
Obrušio se dolje, 386 kilometara na sat.
Ubio je žensku u trećem redu.
Transrodnu žensku. Kad ju je udario, iskočio joj je kurac.
Svi su vrištali. Rekao sam: „O, sranje.”
Nisam znao što da radim.
Sljedeće što znam, došla je arapska policija
i odvukli su me s pozornice.
Nisam shvatio da sam uhićen. Pitao sam: „Što ovo znači?”
Očito ti tipovi znaju da je to bila nesreća.
I sljedeće što znam, optužili su me za ubojstvo.
Rekao sam: „Ubojstvo?”
Koji kurac? Bila je nesreća.
Odveli su me na sud,
počeli su čitati transkripte svih mojih šala o transrodnim osobama.
Kao da sam je namjerno ubio.
Rekoh: „Nisam ni znao da je trans
dok joj nije iskočio kurac.
Ovo je prokleta sramota.
Ja sam Amerikanac.”
Nisam mislio da ću nadrljati, ali na kraju slučaja,
samo jednu riječ sam razumio.
Tip kaže: „Kriv.” Rekao sam: „Što?”
Cijeli život mi je proletio pred očima. Da bar nikad nisam došao ovamo.
Vjerojatno se pitate kako sam večeras ovdje.
Nisam to tada znao, ali saznao sam,
srećom po mene, ubiti transrodnu osobu na Bliskom istoku je prekršaj.
Da, puno je lakše govoriti...
u Saudijskoj Arabiji.
Jimmy Kimmel je otkazan.
Dopustite da vam kažem još nešto. Ne samo da su otkazali Jimmyja Kimmela,
taj tip Carr koji vodi FCC imao je drskosti reći da Kimmel,
ako se želi vratiti na televiziju, ne znam je li Carr to rekao,
ali netko je to rekao. Rekli su da mora platiti
novac zakladi Charlieja Kirka Turning Point USA
da bi se vratio. Razmislite o tome. Ne, razmislite o tome.
Elon Musk kupio je izbore za Trumpa jer je Vrhovni sud rekao
da je novac sloboda govora.
Dakle, možete trošiti svoj novac kako god želite govoriti,
ali ako njega natjeraju da plati za neko sranje u koje ne vjeruje,
onda ga prisiljavaju da kaže nešto što ne misli.
I šest milijuna... Ispričavam se.
Slušajte, zaradio sam puno novca.
Ali uzet ću novac od Saudijske Arabije bilo kada,
samo da mogu reći ne ovdje. Dobar je osjećaj biti slobodan.
I znam da ljudi u Saudijskoj Arabiji
ne mogu reći sve što sam ja smio reći.
Ali dogovor je dogovor, a kralj je rekao da mogu to reći.
Pa sam na to gledao kao da sam na diplomatskoj misiji.
Moram donijeti šale o pičkama na Bliski istok.
Jer imaju sve te pičke tamo, a ne mogu ni pričati o tome.
Rekoh: „Ja ću.”
Stvari više nisu kao prije.
Puff je dobio 50 mjeseci.
Ne volim pričati o ovome, ali učinit ću to.
Evo što mislim o Puffyju, i moram iznijeti svoju pristranost.
Prije nekoliko godina napadnut sam na pozornici...
u Kaliforniji u Hollywood Bowlu. To je bilo davno.
U to vrijeme, Charlie Kirk je bio živ i zdrav.
To je još jedan razlog zašto je teško govoriti u Americi jer
ako živite od toga i vidite da je Charlie Kirk ubijen na taj način.
Bit ću iskren, čovječe, bio sam potresen.
Mislim, Charlie Kirk je onaj fini bijelac,
i ubili su tog gada. Rekao sam: „Ti bijelci...”
„Nikad ih niste vidjeli ovakve.
Igraju na sve ili ništa.”
I onda sljedeći dan na vijestima,
kad su sve informacije još bile nepouzdane, rekli su:
„Navodno su bile ispisane transrodne poruke
na metcima.” Bio sam kod kuće i mislio: „O, ne!
Mrtav sam kao pečena piletina!”
I onda su tjednima kasnije rekli što je pisalo na metcima.
Na jednom od metaka pisalo je „Bella Ciao, Bella Ciao,
Bella, Bella, Bella Ciao”.
Na drugom metku pisalo je: „Ako ovo čitaš, ti si gej.”
Čovječe, morat ću vidjeti te metke.
Kako taj lik piše cijele odlomke na metcima?
Koliki su ti metci? Što je taj lik, urar?
Može ispisati sva ta sranja na metak?
Ne umanjujem smrt Charlieja Kirka,
ali ne znam što to znači
i ne znam vjerujem li što o tome govore.
Reći ću vam što ne vjerujem, a bijelci su to brzo rekli.
Rekli su: „Charlie Kirk je Martin Luther King ove generacije.”
Ne, nije.
Da, to je nategnuto.
Znate, obojica su ubijeni na užasan način.
Obojica su pogođeni u vrat,
ali tu otprilike sličnosti prestaju.
Jer Charlie Kirk je jebena...
internetska ličnost. Ne, planski.
U osnovi, on ne može funkcionirati kao dr. King.
Internetski likovi su negativni jer moraju biti.
Jer nitko neće reagirati na njih
osim ako ne kažu sranja koja ih uzrujavaju.
To je Charlie Kirk.
Možete li zamisliti da se dr. King ponašao kao Charlie Kirk?
„Razvalite taj gumb za lajk i pretplatite se.”
„Pratite me za još ovakvog sadržaja.”
„Smatram da bi svi crnci trebali biti slobodni. Razuvjerite me.”
Kongres je glasao...
da 14. listopada bude Dan sjećanja na Charlieja Kirka
i svi su glasali za to.
Ne, neću zviždati na to. Možete se prisje... Hej, ne.
Sjećajte ga se ako želite.
I sjećajte ga se kako god želite.
Ali znam da je većina tih zastupnika glasala za to
jer se boje političkog nasilja.
Kažem vam, lakše je govoriti u Saudijskoj Arabiji.
Nedavno sam nastupao u SAD-u i ljudi su poludjeli jer sam rekao:
„Možda se Puff izvuče.” I rekao sam: „Nadam se.”
A publika je na to: „Buuu.”
Okej, gledajte, ne mislim ja da je Puff u pravu,
ali kad su me napali u LA-u u Hollywood Bowlu,
ljudi zaboravljaju da je Puff bio taj koji je srušio mog napadača.
Spasio mi je život.
Teško se ljutiti na takvog lika nakon toga.
Imao sam osiguranje te večeri, ali znate što mislim?
Jednostavno nisu bili spremni.
Imali su neke skliske cipele ili tako nešto.
Izjurili su. Svi ti frajeri su se poskliznuli i pali.
A Puffy je zgrabio mog napadača i srušio ga.
Kad sam nakon puno godina čuo za dječje ulje,
pomislio sam: „Na što su se ti likovi poskliznuli?”
Tisuću bočica dječjeg ulja, to je puno.
Nije mu se sudilo zbog posjedovanja tisuću bočica dječjeg ulja
jer nije zločin imati tisuću bočica dječjeg ulja.
Odvratno je.
Nije protuzakonito.
Reći ću vam još nešto što nisam rekao... ali istina je.
Jedne večeri u LA-u... Ne bih vam ni trebao reći, ma jebiga.
Bio sam kod Puffyja doma.
Gledajte, nisam vidio ništa od onoga što su rekli na tom suđenju.
Prošao sam kroz njegovu dnevnu sobu, kuća je bila čista, pod nije bio sklizak,
ništa sklisko, samo sam prošao.
Sasvim normalna večer.
Jedina stvar...
jedina stvar, kad gledam unatrag,
ali u to vrijeme nije mi ništa značila...
Nisam o tome mislio dok nisam sve saznao.
Kad gledam unatrag, bilo je sjebano. Bili smo na stražnjoj terasi,
pili smo, smijali se, razgovarali,
i onda Puff počne vrtjeti piće ovako i kaže...
kaže: „Dakle, Dave.”
Kaže: „Što te zanima?”
Znate mene...
„Ne znam, buraz, knjige, videoigre...”
Nisam znao da mi je to bila prilika da jebem Cassie.
Bog je blagoslovio.
Ne rugam joj se. Ono što je prošla bilo je strašno.
Ali sjetite se, jer su stalno prikazivali onu snimku njega
kako je tuče u hotelskom hodniku. Strašno.
Ali nije mu se sudilo za to.
Ako se sjećate, platio joj je za to prije nego što je podignuta optužnica.
Platio joj je 35 milijuna dolara, tako sam čuo.
Što to ne čini ispravnim, ali mislim, daj.
Znam likove koji su se borili protiv Floyda Mayweathera za manje novca.
A ti su se likovi morali boriti 36 minuta.
Ali Cassie je gangsterica.
Učinila je nešto što ne bih poželio ni najgorem neprijatelju.
Morala je svjedočiti o svom seksualnom životu. Čovječe, to je gadno.
Neka nas Bog sve sačuva od toga.
Što god javno kažete o seksu, zvučat će loše.
Čak i ako govorite o jebanju žene licem u lice.
Sudac kaže: „Pričajte mi o tome kad ste...”
„Jeste li jebali ženu licem u lice?”
„Da, časni sude, jesam.” „Možete li opisati...”
„Pa, da, pogledao sam u njezine hladne oči pune dosade i onda sam...
onda sam razmaknuo te velike gaće, i to je kao grm koji vrišti:
'Boli me kurac'. Znate što mislim?
Samo sam gurao dalje, znate što mislim?”
Cassie je morala puno gore od toga.
Ta pitanja... Pitali su je svašta...
„Je li vam se Sean Combs popišao u usta?”
Pomislio sam: „O moj Bože.” Nije oklijevala.
„Da, časni sude, jest. Popišao se...”
Oprostite.
Napravio sam nešto.
Pripremio sam nešto što sam htio isprobati.
Bilo je teško, ali stvarno sam htio...
To je najdulja završnica u povijesti moje karijere.
Izvest ću je, ali čovječe, ovo će zahtijevati puno koncentracije,
pa molim vas, ne dovikujte i ne ometajte me, samo uživajte.
Ne, teško je, znate... Gledajte, ljudi, zatvaranje nastupa...
zatvaranje nastupa je sve,
a zatvaranje nastupa u DC-u je vrlo važno.
Zato ću izvesti dvije različite završnice.
Izvest ću svoju završnicu za DC, a nakon toga...
Ova treba vrišti kao autoalarm, jeste li čuli?
Jesu li svi ostali to čuli?
Isuse Kriste.
U redu, a nakon toga, ako stignem do toga,
izvest ću svoju završnicu iz Saudijske Arabije.
U redu, ova je teška. Hej, učinite mi uslugu, produkcijo,
napravite seksi atmosferu, dajte mi svjetla kao u klubu.
- Volimo te, Dave. - I ja vas volim.
U redu, dajte da se koncentriram.
Kad vidite, shvatit ćete da je ovo teže nego što...
Teže je ovo izvesti nego što mislite.
Čekajte. Samo dajte, nastavite vrištati. Dajte mi piće.
- Volim te, Dave. - I ja tebe volim, buraz.
Slušajte, ovo govorim...
u nadi da će nekome u ovoj publici donijeti mir.
Stvarno mislim to što ću reći.
- Volim te. - Znam kako je sada.
Razumijem kako se mnogi ljudi osjećaju. Stišaj taj voki-toki, majstore.
Znam kako se mnogi od vas sada osjećaju.
Ne čujete me?
Čujete li me?
Imam onog Billa Cosbyja.
Neće mi dati puno vremena.
Znam kako se ljudi sada osjećaju, i nadam se da će vam ovo donijeti mir.
I ja se tako osjećam.
Bez sumnje, 1000 posto bez sumnje, svi mi,
pojedinačno i kolektivno,
proživljavamo neku vrstu zavjere, siguran sam.
Taj osjećaj koji imate da nešto nije u redu, ili se možda osjećate kao:
„Hej, jesam li u pravu oko ovoga? Jesam li lud?” Ne, stari.
Ne, niste ludi. Ta stvar koju osjećate,
kažem vam, i ja je osjećam.
Ali evo što predlažem.
Ako ne znate o kakvoj je zavjeri riječ, onda samo to recite.
„Ne znam” je prihvatljiv odgovor.
Zapravo, ako ne znate, to je najbolji odgovor.
Ali sva ta jebena nagađanja naglas o tome što je zavjera,
preklinjem vas, molim vas, začepite jebena usta.
Tako će svima pozliti.
Možete reći „osjećam”, možete reći „mislim” ili „sumnjam”,
ili „čini mi se da”, ali molim vas, molim vas prestanite govoriti da znate.
Jer u ovakvim vremenima,
zadnja osoba kojoj vjerujem je lik koji je siguran.
Ovo je ludilo.
Ali evo što ja mislim.
Nekako je ova zemlja pošla po krivu...
Godine 1910.
Suzio sam to na jednog određenog lika.
Ima veze s... Razmišljajte o onome što kažem poslije, ne sad.
Ima veze s Jackom Johnsonom.
Jack Johnson...
je bio prvi crni svjetski prvak u teškoj kategoriji.
A naslov prvaka teške kategorije i danas
je najprestižnija titula u sportu.
Ali 1908. godine...
samo su bijeli borci imali tu čast.
Ne zato što crni borci nisu bili dovoljno dobri,
nego jer niti jedan bijeli borac ne bi dao bilo kojem crncu priliku
da stavi ruke na njega.
I tip zvan Tommy Burns postao je prvak u teškoj kategoriji.
A Tommy Burns je bio anomalija. Bio je Kanađanin.
Rekao je: „Ja sam svjetski prvak u teškoj kategoriji.”
Kanađanin je. Znate kako su oni pederasti. Bio je kao...
Rekao je: „Ja nisam prvak Kanade, ja nisam prvak bijelaca.
Ja sam svjetski prvak u teškoj kategoriji,
i branit ću svoj naslov protiv svih izazivača.”
I čovječe...
Jack Johnson je dobio priliku boriti se
za naslov svjetskog prvaka u teškoj kategoriji
ne od Amerikanca, kakav je i sam bio, već od Kanađanina.
E sad, mislite da bi Amerikanci navijali za Jacka Johnsona
jer je bio Amerikanac.
Ne, ovaj crnjo je bio crnji od Wesleya Snipesa.
Tommy Burns je u to vrijeme bio najniži
svjetski prvak u teškoj kategoriji.
Jack Johnson je stupio u ring i nadvio se nad njim.
I prebio Tommyja Burnsa.
U Sydneyju, u Australiji.
I svi bijeli borci u Americi rekoše: „Vidite na što mislimo?
Borba protiv tih prokletih prljavih majmuna.”
Prije Tommyja Burnsa, prvak u teškoj kategoriji se umirovio.
Bio je to Jim Jeffries.
I svi su govorili da Jack Johnson nije pravi prvak.
Rekli su: „Jim Jeffries je pravi prvak,
i dobro je da se ne bori,
jer bi ti isprebijao tu crnu guzicu, Jacku Johnsone.”
Tako je Jack Johnson...
Jack Johnson izazvao je Jima Jeffriesa.
To se prvo dogodilo u Londonu. Jim Jeffries je bio u povorci u Londonu,
a Jack Johnson iskočio je iz gomile.
Bio je sređen tip-top. Bio je vrlo rječit.
Rekao je: „Slušaj, stari moj, baš bih te volio mlatnuti.”
Jim Jeffries ga je samo gledao. „Koji kurac?”
A onda je Jim Jeffries bio u povorci u Sydneyju, u Australiji,
i Jack Johnson je opet iskočio iz gomile.
„Slušaj, stari moj, baš te želim razbiti.”
Jim Jeffries si misli: „Kako ovaj lik ima putovnicu?”
Ponavljam, bilo je to 1910.
Obilježje karaktera Jacka Johnsona bila je drskost.
Postoji priča o njemu koja je legenda, a kaže
da je jedne noći uhvaćen kako juri seoskom cestom
južno od Mason-Dixonove linije,
i policija da je zaustavila.
Bilo je to 1910.
Mora da je letio, dvadesetak kilometara na sat.
Policija ga je zaustavila.
Policajac je rekao:
„Košta 200 dolara za crnčugu da juri po našim cestama.”
Tada je 200 dolara bilo kao da dobijete kaznu od 50 000 dolara.
Jack Johnson nije oklijevao.
Dao mu je 400 dolara i rekao: „Vraćam se istim putem.”
Nakon mjeseci upornosti...
Jim Jeffries je popustio.
I Jack Johnson branio je svoj naslov protiv Jima Jeffriesa
na Četvrti srpnja.
Ovdje je nastao izraz „Velika bijela nada”.
Željeli su naći bilo kojeg bijelca koji bi ga mogao staviti na mjesto.
Reći ću vam, na Četvrti srpnja, Jim Jeffries nije bio taj lik.
Jack Johnson ga je sjebao.
I Jack Johnson je, kako u boksu kažu, „nosio borbu”,
što znači da ga je mogao nokautirati u ranim rundama,
ali nije želio umrijeti. Htio je da izgleda dobro.
Ali kad mu je dopizdilo, jer tada nije bilo
borbi od 15 rundi, ljudi su se borili dok se više nisu mogli boriti.
Kad je Jacku Johnsonu postalo dosadno...
sredio ga je opakim desnim krošeom,
i vidite Jima Jeffriesa na snimci kako počinje padati,
ali onda se film prekida.
Jer nisu htjeli slike...
kako crnjo nokautira njihovu nadu.
I 5. srpnja, diljem Sjedinjenih Država,
bili su neredi, bjelački neredi, gdje su ubili mnogo crnih ljudi
kako bi se pobrinuli da ostali crnci znaju gdje im je mjesto.
Jer je Jack Johnson bio prvi crnac
koji se fizički suprotstavio rasnoj granici i pobijedio. Poanta je bila ova.
Nije samo napustio arenu živ.
Jack Johnson je imao vrlo specifičnu sklonost.
Napustio je arenu živ i s bijelom trebom. Razgovarajmo o tome.
Vidite, Jack Johnson je volio jebati bijele žene.
Gotovo je isključivo jebao bijele žene.
Čovječe, drskost ovog crnca da prebija bijelce
i jebe njihove ženske.
Crni boksački svijet bio je ushićen.
I svaki veliki crni borac slavio je Jacka Johnsona.
Došli su mu i rekli:
„Jack, čestitam. Hoćemo li se boriti za naslov?”
A Jack Johnson, baš kao i njegovi bijeli prethodnici, rekao je:
„Ja se ne borim protiv crnih boraca.
Ja sam bavim prebijanjem bijelaca i jebanjem njihovih žena.”
I jednog za drugim...
redali su Velike bijele nade, a Jack Johnson bi ih sve porazio.
Zapravo...
Zapravo, trebao je zakon Kongresa...
da ga zaustave.
Kongresmen Mann iz Illinoisa smislio je zakon zvan „Mannov zakon”.
Mannov zakon kaže da je nezakonito
odvesti ženu preko državnih granica u svrhe razvrata.
U mom poslu moraš znati takva sranja.
Jacka Johnsona osudili su na temelju Mannova zakona,
pobjegao je iz zemlje, godinama bio u bijegu,
i to mu je uništilo život.
I onda je napokon 1946. poginuo u SAD-u u prometnoj nesreći.
Prije nego što je umro,
i ovo mi je nadraži citat nekog Amerikanca, rekao je:
„Sve sam riskirao...
radi vlastitog užitka.”
Znate, imati slobodu je jedna stvar.
Nemati slobodu je druga stvar.
Ali koristiti slobodu koju nemate iziskuje ogromnu hrabrost,
bez obzira koliko ste sebični u tome.
A Jack Johnson...
američka je zagonetka...
koju moramo riješiti.
Ne tako davno bio sam ovdje u Washingtonu.
Bio sam u MGM-u...
u National Harboru, i nisam nastupao.
Bio sam na nastupu Stevieja Wondera. A Stevie Wonder nije znao da sam ondje.
Bio sam pokraj pozornice.
Stigao sam kasno, već je započeo nastup.
To je bila vrlo posebna večer.
Bila je to večer prije...
sprovoda Arethe Franklin.
Aretha Franklin puno mi je značila.
Kad sam prvi put nastupao u Radio Cityju, zaposlila me kao predizvođača.
Opaka šefica, ali sjajna, sjajna umjetnica.
Steve je bio na pozornici i rasturao.
I usred svog nastupa...
počeo je pjevati splet
svih pjesama koje je ikad napisao za Arethu Franklin.
Čovječe, bilo ih je puno.
Ogromni hitovi za koje nisam ni znao da ih je on napisao.
Publika je uživala i slavila njihove živote.
I odjednom, usred svega...
Stevie se slomio i zaplakao.
Spustio je glavu na klavir i čuo sam ga kako jeca.
A ja sam bio pijan.
Čovjeka boli čuti drugog čovjeka kako plače.
Nisam ni razmišljao o tome. Pomislio sam: „Moram otići k njemu.”
Samo sam izašao na pozornicu. Tu sam doma.
Kad me publika vidjela, počeli su klicati.
Stevie nije znao da sam to ja. Izgledao je kao onaj sokol.
Sjeo sam pokraj njega za klavir i rekao: „Steve, ja sam.”
Široko se nasmijao,
počeli smo zbijati šale i pjevati pjesme.
Nakon nastupa bili smo iza pozornice i pitao me...
„Što radiš sutra?”
Rekoh: „Letim za Detroit s tobom...
odati počast gđi Franklin.”
A on je rekao: „Ne.”
U to vrijeme...
upravo je preminuo jedan senator.
Pokojni, veliki John McCain je preminuo.
I Stevie je rekao: „Trebam jednu uslugu.”
Rekao je: „John McCain je izložen na Kapitolu.”
Rekao je: „Želim da odeš odati...
našu počast njemu.”
A ja sam rekao: „Buraz, radije bih išao u Detroit s tobom.”
Stevie me onako pogledao. Samo je pogledao ovako...
Nije ni znao da sam skroz ovdje.
Tako da sam otišao.
Otišao sam na Kapitol.
Ne radim ovo ni za koga osim za Stevieja Wondera.
Može mi reći da učinim bilo što.
Jedino neću prestati pušiti.
To još neću učiniti.
Ali učinio sam to. Čekao sam u redu,
i onda sam stigao skroz do lijesa senatora McCaina,
i samo sam rekao: „Poslao me Stevie Wonder.”
„Zbogom, stari.” I samo sam otišao.
Ali to je on htio, pa sam to i učinio.
Mnogi ovo ne znaju,
ali ljudi iz Washingtona mojih godina to znaju.
Mnogi ne znaju...
da je Martin Luther King...
za razliku od Charlieja Kirka, teže ostajao zapamćen.
Da je...
jedini razlog zašto je rođendan Martina Luthera Kinga
praznik taj što su obitelj King
i Stevie Wonder lobirali jako snažno i jako dugo
za taj praznik.
Ljudi zaboravljaju.
Da je ono što zovu „Crnački sretan rođendan”,
pjesma Stevieja Wondera „Sretan rođendan”, bila protestna pjesma
o ostvarenju praznika za Kinga.
Sretan ti rođendan
Sretan rođendan
I bila je tako učinkovita.
Naposljetku je Senat glasao o tome.
Devedeset devet od 100 senatora složilo se da taj rođendan bude praznik.
Osim jednoga...
Johna McCaina.
Tipa kojeg me Stevie poslao ispratiti.
Kakav je sjajan čovjek Stevie Wonder.
Koliko bi ova zemlja mogla naučiti...
od čovjeka poput njega.
John McCain, Bog ga blagoslovio...
uvalio se u nevolju zbog tog glasa,
ali to mu se obilo o glavu godinama poslije.
Kandidirao se za predsjednika
i morao se natjecati protiv prvog crnca koji je ikad dobio stranačku nominaciju.
A Barack Obama je dobio tu nominaciju na obljetnicu govora dr. Kinga
„Imam san”.
I od svih glasova u McCainovoj dugoj karijeri senatora,
taj glas protiv praznika za Kinga nikad ga nije proganjao
kao u to vrijeme.
Pa kako je odgovorio na to? Reći ću vam što je učinio.
Ako se sjećate, John McCain je zagovarao zakon
da se Jacka Johnsona posthumno pomiluje zbog Mannova zakona.
Zagovarao je taj zakon za pomilovanje Jacka Johnsona zbog Mannova zakona.
Mannov zakon je točno onaj zakon
zbog kojeg je Sean Puffy Combs nedavno osuđen.
Američki zakon o nezaustavljivim crnjama.
Da, događa se nešto drugo, ali ne znam. Je li vam dosadno?
Ne!
U redu, nastavit ću. Ima još.
Mrzim teorije zavjere, ali ispričat ću vam jednu o... pa...
a ovo nije čak ni teorija. Za ovaj dio znam da je činjenica.
Jeste li znali...
kad sam otišao iz Washingtona i preselio se u New York 90-ih,
da je njujorška policija imala odjel za hip-hop?
Jeste li to znali?
I taj odjel je pratio svakoga
tko je bio uključen u hip-hop kulturu.
Ne samo repere, dilere,
jer su mislili da je to nekako povezano.
Čak i mlade komičare poput mene. Bilo koga tko je bio na toj sceni,
znali su tko je tko i što svi rade.
I u to vrijeme, odlazio sam u noćne klubove.
Ponekad bih otišao u klub
i svjetla bi bila malo drukčija.
Ne bih primijetio, ali stariji bi me povukli u stranu i rekli:
„Pazi u klubu, buraz.
Upalili su FBI svjetla.”
Osvjetljenje je bilo čudno jer je zabava bila pod nadzorom
i samo su mi govorili da se čuvam.
Ionako nisam radio ništa loše,
samo sam se dobro zabavljao.
Jeste li znali da je ta radna skupina izvorno izmišljena
da prati samo dvoje ljudi?
Ti ljudi su bili tip po imenu Christopher Wallace,
znan i kao Notorious BIG,
i Sean P. Diddy Combs.
Zašto je to tako?
Taj je lik pod nadzorom najmanje 30 godina,
ali tek sad su primijetili da se bavi reketarenjem i tuče ženske?
Kladim se, da je sve to radio,
kladim se da su odavno znali da sve to radi.
Ali zašto sada?
Ne znam.
Bilo je čudno, u ovom slučaju, nitko nije zvao policiju,
osim Kida Cudija.
I svi su Kida Cudija nazvali cinkerom.
Ali on nije bio cinker.
Cinker je kad se dva lika zajedno bave kriminalom
i jedan od njih bude uhvaćen i oda drugoga
da bi se izvukao iz nevolje. Puff je povrijedio Kida Cudija.
Tvrdio je da je Puff digao u zrak njegov jebeni Porsche
Molotovljevim koktelom i nije stao na tome.
Zatim je tvrdio da mu je Puff provalio u kuću...
i otvorio njegove božićne darove.
Buraz, ja bih bio bijesan.
Kid Cudi je rekao: „Ne mogu dokazati da je otvorio darove,
ali ušao sam u kuću i on je bio ondje, a darovi otvoreni
i samo je rekao: „Sretan Božić, zavodniče.”
Pa što je Kid Cudi trebao učiniti?
Imao je samo dva izbora. Ili A,
morat ćeš napraviti neko sranje
tom liku koje će on teško moći dokazati.
Ili ako nisi tako sazdan...
a ne vjerujem da je Kid Cudi tako sazdan...
tvoja zadnja opcija je B...
moraš zvati policiju.
I svaka čast Kidu Cudiju.
Učinio je pravu stvar.
Ja sam, s druge strane, tako sazdan.
Ako taj lik sjebe Božić mojoj obitelji,
natjerat ću ga da pati zbog toga.
Neki lik će mi prići i ispričati mi sve o tome,
a neće znati da sam to bio ja.
„O, moj Bože, Dave!
Jesi čuo što se dogodilo Puffyju?”
„O, moj Bože, ne. Što se dogodilo?”
„Trčao je sam u kanjonu Topanga.
Sokol se pojavio niotkuda i ubio ga!”
„O, moj Bože.”
Volim hip-hop glazbu.
Volim mnoge ljude koji stvaraju tu glazbu.
Naučili su me svašta i pokazali mi stvari
koje nikad ne bih vidio sam, dobre stvari.
Na primjer, jednom sam bio u Atlanti.
Skoro sam gotov, izdrži, majstore.
Bio sam u Atlanti...
i reper po imenu TI...
me nazvao. U to vrijeme
ga nisam dobro poznavao,
ali imao je moj broj telefona.
I lik me nazvao: „Dave, čuo sam da si u mom gradu.”
Rekao je, „Želim ti pokazati pravu Atlantu.”
Rekao sam: „Može, buraz! Idemo!”
Rekao je: „Nađimo se na parkingu hotela.”
Pa sam otišao dolje.
Mislio sam da me zajebava,
ali bio je vani na parkingu, sjedio u ljubičastom Phantomu.
Taj auto je morao koštati milijun i pol dolara.
Prekrasna ljubičasta boja sa sjedalima boje slonovače.
To je vrsta auta za koju moraš imati vozača da ga vozi,
ali iz nekog razloga, on ga je vozio sam.
Nisam postavljao pitanja.
Samo sam uskočio u auto i, čovječe, pokazao mi je Atlantu, sve.
„Outkast i oni počeli su repati tamo
a Future se igrao na igralištu ovdje.”
Onda je usporio auto i pokazao na kuću i rekao...
„Martin Luther King odrastao je u onoj kući tamo.
I odgajao je svoju djecu ovdje.
Ono je crkva u kojoj je propovijedao.”
I onda... stali smo na crvenom semaforu,
i ti mali crni klinci
jurnuli su na auto s obje strane raskrižja s bocama vode.
Ti klinci u Atlanti, ako znate, zovu se Water Boys.
Cijela njihova šema je da prodaju vodu ljudima koji su zapeli
u tom vrućem prometu Atlante.
Nisam to znao.
Vidio sam te mlade crnce kako trče prema autu
i zaključao sam vrata. Jebeš to.
Ali TI je spustio prozor, počeo izdavati naredbe klincima.
„Uspori, nemoj samo trčati prema nečijem autu.
Ne znaš što imaju unutra.
Nasmiješi se tako da izgledaš manje prijeteće.
I pazi na manire. 'Da, gospodine. Ne, gospođo. Molim, hvala.'
To će te održati na životu.
I zadrži tu kondenzaciju na toj vodi
tako da izgleda osvježavajuće i ukusno.”
Tada je taj klinac shvatio da razgovara s legendom.
Rekao je: „O, moj Bože. Hvala, TI.”
Ispružio je ruku za malo novca.
A TI ga je pogledao i rekao:
„Naučio sam te sve fore,” i podigao prozor i odvezao se.
Te noći...
odradio sam svoj nastup...
i kad sam završio, TI je bio iza pozornice s nekim svojim prijateljem
kojeg nisam poznavao. Znao sam da je taj prijatelj netko bitan,
jer su se svi ponašali uzbuđeno što je ondje.
Pitao sam ga tko je taj tip.
A on će: „Taj tamo?”
Kaže: „To je budućnost hip-hopa.”
A ja kažem: „Skuliraj se, jebote.”
Pa sam onda pitao tipa.
Kažem: „Hej, stari. Kako se zoveš?”
A tip je pogledao i rekao: „Ja sam Nipsey.”
To je bio Nipsey Hussle.
Neću dužiti, ali moram vam reći, te noći...
te noći, ja i TI i Nipsey smo izašli...
i jebeno smo se proveli.
Dobar provod, ne freak-off zabava, nego zabava.
Toliko da kad sam došao kući s puta,
a moja me žena uvijek pita kakav je bio put.
Obično samo kažem: „Dobro.”
Ali ovaj put sam rekao: „Dušo, upoznao sam najkul lika.”
Rekao sam: „Mlađi je od mene, ali kao da je stariji od mene.”
A ona kaže: „Što? Što to znači?”
Ne znam, stara. On je kao...
Kao kolačić sudbine.
Jednostavno je imao odgovor na sve.
Ispričao sam joj sve o Nipseyju.
Smiješno je što sam godinama poslije
vidio Nipseyjevu udovicu i povukla me na stranu.
Nisam je poznavao.
I rekla je: „Samo ti želim reći da te moj muž volio.”
Rekla je: „Rekao je da te upoznao u Atlanti i da ste se divno proveli.”
Rekao sam: „Čovječe, to je jebeno ludo. Sigurno jesmo.”
Nedugo nakon što sam upoznao Nipseyja, imao sam nastup u LA-u.
Nakon nastupa dobio sam poruku od tipa:
„Na zabavi sam na kojoj moraš biti.” A ja sam htio na spavanje.
A on je rekao: „Ne, buraz, moraš doći na ovu zabavu.”
Pa si mislim, ovo mora biti taj freak-off. Napokon!
Zabava je bila na mjestu na kojem sam bio milijun puta.
Nisam bio uzbuđen što sam ondje.
Ali kad sam ušao, jednostavno je bilo drugačije.
Bilo je živo.
Ispostavilo se da je zabava bila za Nipseyja.
Nipsey je bio nominiran za rap album godine,
i svi koje bi on ikada poštovao bili su na zabavi.
TI je bio tamo, Snoop je bio tamo, Jay-Z je bio tamo,
Puffy, prije nego što smo znali što je sve radio.
Ja sam bio tamo, i tako dalje.
I koliko god je zabava bila dobra dok sam tulumario,
zabavljao sam se, ali imao sam grč u želucu
jer me podsjećalo na '90-e.
I možete mi vjerovati ili ne morate.
Samo vam govorim što sam vidio i kako sam se osjećao.
Imali su upaljena svjetla FBI-a.
Jednostavno sam mislio da je zabava pod nadzorom,
ali nisam razmišljao o tome.
Vratio sam se kući u Ohio i drijemao sam,
žena me prodrmala da se probudim, imala je suze u očima
i rekla je: „Davide.” Pitao sam je što joj je.
Rekla je: „Tvoj prijatelj je mrtav.”
Ja sam star, pa kažem:
„Morat ćeš biti preciznija od toga.”
Znam tipove s gihtom.
Ali bio je Nipsey.
I zato suosjećam s obožavateljima Charlieja Kirka
jer znam kako je to vidjeti nekoga na koga se ugledaš
i diviš mu se kako ga je ubio neki jebeni nitko.
O, Bože.
Tako je teško to prihvatiti.
I ako ste na internetu vidjeli sve te užasne snimke,
jer postojala je i vrlo krvava snimka Nipseyjevog ubojstva.
Čitao sam komentare, a internet je radio ono što radi,
i svi su smišljali jednu teoriju zavjere za drugom,
ali ona koju sam najčešće viđao uključivala je holističkog liječnika
u New Yorku. Jeste li čuli za to?
To je liječnik po imenu dr. Sebi.
Sredinom '90-ih, tijekom vrhunca epidemije AIDS-a,
crni holistički liječnik u New Yorku po imenu dr. Sebi tvrdio je
da je izliječio dvoje ljudi od AIDS-a i HIV-a holistički.
U to je vrijeme bilo nezakonito to tvrditi
u Sjedinjenim Državama zbog FDA-e.
Pa je savezna vlada tužila dr. Sebija
i država New York tužila je dr. Sebija.
A dr. Sebi dobio je obje parnice.
Nipsey Hussle, što mnogi ne znaju,
snimao je i producirao dokumentarac
o radu i životu dr. Sebija.
Ljudi na internetu vjeruju da su veće sile ubile Nipseyja Husslea
kako bi sakrile tu informaciju od vas i mene.
Ne znam. Iskreno ne znam.
Ali reći ću vam nešto što znam.
Najveći komičar kojeg sam ikad vidio vlastitim očima je Charlie Barnett.
Charlie Barnett, legenda ulične komedije New Yorka.
Radio je komediju samo na ulicama i imao sam sreće upoznati ga.
Bio mi je mentor.
Charlie Barnett je bio toliko dobar u nastupanju na ulicama da je s ulica,
rezervirao sebi posao u emisiji Saturday Night Live.
Da, ali u tjednu proba, saznali su da ne zna čitati.
Pa su ga otpustili i zamijenili ga s Eddiejem Murphyjem.
Moglo je biti predivno.
Ali moraš znati čitati da bi radio Saturday Night Live.
Znam da ste vidjeli Bad Bunnyja.
Ne pljujem ga, ali taj frajer zna čitati, kužite?
Charlieja Barnetta to nije obeshrabrilo. Nastavio je gurati.
I nastavio je snimati filmove kao što je DC Cab gdje sam ga prvi put vidio.
Bio je u seriji Miami Vice.
Postao je zvijezda sam po sebi.
Ali ono što ga je stalno sabotiralo
je to što je Charlie bio užasan ovisnik o drogama.
Počeo je uzimati krek da bi prestao s heroinom.
Nije mu bilo spasa.
Naučio je raditi uličnu komediju od tipa po imenu Swami X,
i Swami X ga nije samo naučio kako raditi komediju,
naučio ga je kako se napušiti i Charlie se nije mogao toga riješiti.
Kad me Charlie mentorirao, iako je bio užasan ovisnik o drogama,
nikad ga nisam vidio napušenog.
Nikad mi nije htio učiniti ono što je Swami učinio njemu.
Pobrinuo se da shvatim da kokain jednostavno nije za tebe
iako su te ženske ljepše od onih ružnih napušenih
s kojima se družiš.
Jedne večeri, vidio sam Charlieja u komičarskom klubu
i izgledao je užasno.
Izbjegavao bi me da se napušavao,
ali nikad nije izgledao ovako loše.
Pa sam ga pitao: „Charlie, jesi dobro?”
A on nije rekao ništa.
Pitao sam ga je li napušen.
I nasmijao se.
Rekao je: „Ne, buraz, nisam napušen.
Umirem.”
I rekao sam: „Što?”
A on je rekao: „Umirem.
Imam AIDS.
I umirem.”
Tad sam sigurno imao 18 ili 19 godina.
Nisam znao nikoga tko ima AIDS.
Ali moram vam reći da me to potreslo.
Počeo sam razmišljati o svim njegovim šalama.
On je na to aludirao godinama.
Zar nije imao šalu u kojoj je rekao:
„Jučer sam se testirao na AIDS. Dobio sam 65 bodova.”
Drugi put je bio na pozornici u Apollu
i rekao je publici: „Ima dobrog i lošeg u svemu.”
I publika je to potvrdila.
Rekao je: „Pa što je dobro kod kreka?”
Svi u Harlemu su rekli: „Ništa.”
A on je rekao: „Sranje, krek je spustio cijenu pičke na pet dolara.”
Ali kad je rekao da ima AIDS, bio sam toliko šokiran
da sam ga pogledao da vidim šali li se.
I znao sam da je ozbiljan.
Rekao sam: „Jebeš to!”
Kaže: „Kako to misliš?”
Rekoh: „Nećeš umrijeti pored mene, buraz.
To nije tvoja sudbina.”
Rekao je: „O čemu ti pričaš?”
Odveo sam Charlieja Barnetta dr. Sebiju.
To je činjenica.
I dr. Sebi je liječio Charlieja Barnetta tri mjeseca.
To je luda priča. Mogao bih snimiti film o tome.
Duga priča. Poštedjet ću vas.
Ali poanta priče je, Charlie je umro od AIDS-a.
DC, bez obzira na to koliko ova vlada ili bilo tko drugi vrši pritisak na vas,
ostanite prisebni.
Ovdje sam samo da vas podsjetim da smo mi zajednica
i da ćemo zajedno ostati zdravi.
Pazit ćemo jedni na druge i pričekat ćemo da ovaj narančasti ode.
Strah koji imam za sebe
od kojeg me trebate zaštititi je kooptiranje.
Moj glas je postao moćniji nego što sam namjeravao
i ne mogu dopustiti da me srede kao Charlieja Kirka,
ili čak gore od toga.
Što ako mi nekako podmetnu, kooptiraju me,
i onda me natjeraju da govorim stvari koje oni žele da govorim?
Ne možemo to dopustiti.
Dakle, za svaki slučaj,
trebamo šifru.
Mora biti nešto što mogu reći tako da ako to kažem,
znate da su me sredili.
Ne slušajte ništa što kažem nakon što izgovorim te riječi.
Nemojte nikome reći što je to, ali to mora biti nešto što
ja nikada ne bih rekao.
Znam što je šifra.
Šifra je: „Podržavam Izrael.”
Hvala vam puno i laku noć.
MAASAI MARA, KENIJA
NAIROBI, KENIJA
KIGALI, RUANDA
OTOK GORÉE - DAKAR, SENEGAL
OTOK CHANGU, TANZANIJA
PRAG, ČEŠKA REPUBLIKA
ZA D'ANGELA
I KAO UVIJEK ELAINE
FEDERALNI ISTRAŽNI URED POVJERLJIVO - STROGA TAJNA
DAVE CHAPPELLE „NEZAUSTAVLJIVI CRNJO”