Той е там.
Чака те.
Господи! Господи, Създателю, хайде!
Господи, Създателю... Господи, Създателю...
Господи, Създателю на света...
Дарителю на живота...
Владетелю на смъртта...
Молим Те, възкреси нашия брат, защото аз не знам какво правя.
Не знам какво правя! - Толкова ли си слаб? Огъна ли се?
"Които се надяват на Господа, ще припнат и не ще се отрудят,
ще отидат и не ще се уморят."
Вярваш ли в Бог? - Вярвам!
Мачек...
Мачек, стани!
Стани, моля те...
Ставай.
Ставай! Ставай! Ставай!
Ставай, по дяволите!
Н Е Б Е
Заминахте да го изцерите, но той още е мъртъв. Какво стана?
Вижте, аз... - Азраил, не си виновен ти.
Азраил не е виновен.
Мачек си замина, защото...
Защото не вярваше.
А аз се оставих да ме заблуди, че е един от нас.
Може ли да попитам нещо? - Питай.
Смъртта заминаване ли е?
Защото... Преди тук имахме една Елиза, с малкия Патрик...
Помните ги, нали?
И тогава ти каза, че...
Че са си заминали.
Това че са умрели ли значи?
Извинявам се, но щом Мачек си е заминал...
Замина си, нали така? Но той умря, значи...
Значи и те също. - Идвайки тук...
... ние се отричаме от всичко, което е било важно за нас.
От всичко, което сме "обичали".
Може да се каже, че си загубил всичко.
Но се сдобих с вечен живот.
Живот с Христос.
Сдоби се, защото преди това се отказа, а Мачек не го направи!
Мачек прекрачи линията, която отделя доброто от злото.
Това, което сполетя Мачек,
сега вече може да сполети всеки един от нас.
Теб.
Теб, теб. - Всички ще умрем някога.
А в Деня на Страшния съд
ще бъдат възкресени само тези, които...
... наистина вярват в рая.
Накъде така?
Отиваме на погребението на Мачек. - Никъде няма да ходите.
Защо? - Защо?
Нали ви казах? Мачек не вярваше.
Длъжни сме да отидем на погребението му. Важно е!
Башя, идваш ли? А?
Който прекрачи тази линия, излиза от "Небе"...
... и ще умре!
От тази страна са истината и вярата,
от онази - езичеството и лъжата!
От тази страна е небето,
а от онази е пъкълът!
Зошя!
Башя...
Себа, идваш ли с мен?
Ако питаш мен, няма проблем.
Можеш да отидеш, всичко е наред.
Вън!
Не прекрачихте линията, защото се бояхте, че ще горите в ада?
Там ни беше добре. Затова не я прекрачихме.
Не сте я прекрачили, защото сте се бояли от свободата.
Защото Пьотр е смъкнал от вас нейното бреме.
Същото прави Църквата с вас, отче.
И вие бягате от свободата. - Не.
Църквата не казва, че извън нея е пъкълът.
Г-жо Тереса, може ли за момент?
Заплатата за този месец и за още три.
Можете повече да не идвате на работа.
Не разбирам. - Какво не разбирате?
Че сте отгледали един психар и наркоман, който открадна дъщеря ми?
Аз се разкайвам за греховете си.
А ти? Големият шеф, неспособен да спаси родното си дете!
Вън! Защото не отговарям за себе си!
Може ли да се приближиш?
Добър ден. - Добър ден.
Комисар Домбровски от Воеводското управление.
Търся вашия съсед Зигмунт Мирончук.
Съседите не са го виждали от няколко дни,
а вие изглежда сте искали да купите от него онова поле.
Не мога да ви помогна. Не знам къде е.
Едно време с моите приятели
очертахме с пламък в тревата
един голям член.
Трябваше да се вижда от космоса.
Интересно дали се е виждал.
Замбров е там.
Успех!
А на вас не ви липсва някой?
За работата винаги липсва някой.
Анета? Ей...
Какво става?
Дете...
Много те обичам!
Анета!
Провери дали не е вътре.
Анета!
Разкарай се.
Прибирам те у дома, миличка.
Няма да дойда с теб.
Махай се оттук.
Не докосвай съпруга ми!
Омъжила си се за този наркоман?!
И ще имам дете от този наркоман.
И няма да му крещя, няма да му казвам, че е пиявица.
Ще го обичам.
И ще го гушкам.
Остави я! Или ще умреш.
Ела.
Дъще, миличка...
Шефе.
Ще имаме дете.
Представи си ни след година.
Или след две.
Какво виждаш?
Виждам, че съм си отрязала косата.
И какво още?
Виждам ни в една градина.
Малкото тича...
... а ти го наблюдаваш да не падне.
Хубаво.
Погледни ме.
Ще се грижа за теб до края на света.
И сега ако я обелиш наведнъж, без да късаш кората, ще е момиченце.
Добре...
Момче. - Повръщаш ли още?
По-малко, но още имам киселини и ми отичат краката.
Ще отичат, ще отичат, и ще престанат.
Най-важното е, че твоето дете ще е първото, родено в "Небе".
То ще е свято. - Какво ли име ще му даде Пьотр?
Аз ще дам име на детето си.
И какво стана там? - Нали ви казвам!
Биха мъжа ми, заплашваха със смърт! - Бил е с охрана и са го били?
А да не се е пребил сам?!
Добре че не са го закопали под някое дърво!
Защо замина там мъжът ви? - Един там отвлече дъщеря ми!
И й е направил дете!
Пълен капут, а я отвлече и й направи дете!
Капут? Как му е името?
Келер.
Себастиан Келер.
Добър ден. - Добър ден, Адам Домбровски.
От Воеводското управление. Търся... Себастиан Келер.
Заповядайте.
Ще пиете ли нещо? - Не, благодаря.
Виж ти!
Вече се познаваме. - Добър ден.
Сядай, сядай.
Поговорете си.
Йоанна Давидович - това има говори ли ти нещо?
Майката на Анета.
Иска да те арестувам.
И аз й казах същото.
Тогава защо сте дошли тук? - За да разбера от теб какво става.
Говори се, че вие стоите зад изчезването на Мирончук.
И че ядете деца.
Ядете ли?
Дали ядем деца? - Себастиан...
Ти едва ли ще знаеш дори саламът, с който закусваш, да е от Мирончук.
Ако тук е станало нещо лошо, вината не е твоя.
Сбъркали сте адреса.
Никога преди не съм бил толкова щастлив, колкото тук.
Някога нямах и време да се замисля дали изобщо съм щастлив.
И какво е станало с този Мирончук?
Кога го видя за последен път?
И за какво още говориха?
За това, че изглежда ядем деца.
И че си убил Мирончук.
А нашите какво мислят за това? - Засега им е смешно.
Но скоро ще започнат да си тръгват.
Църквата ти може да започне да се разпада, г-н Христос.
Не се шегувай с това.
Но ти нали знаеш, че не си Христос?
А кой съм според теб?
Човек,
който полага ръцете си и казва на хората, че оздравяват.
И те оздравяват.
Раните зарастват.
Болестите затихват.
С какво това е по-различно от стореното от Христос?
Светият Дух казва,
че трябва по-внимателно да слушаме Божието слово.
Затова от днес край с огньовете!
Край с разходките до града.
Край с пътуванията. - Дори за лечение ли?
Дори за лечение.
Ще лекуваме само небесните.
Но не и неверници.
И за да можем...
... за да можем по-внимателно да се съсредоточим върху Божието слово,
трябва да се отървем от някои предмети.
Имам блуза - трябва да я изпера.
Имам колело - трябва да го поправя.
Всичко това ни отдалечава от истински важното!
Затова днес ще се отървем от всички излишни неща.
От всички!
Якето излишно ли е? - Едно - не. Второто - да.
Колите също ли трябва да дадем?
Не ни трябват шест.
Ей! Помните ли моята китара?
Откакто Пьотр ми нареди да я изгоря,
съм по-щастлив.
Защото благодарение на вас,
благодарение на теб, Анета...
... имам всичко, което ми трябва.
За какво ни е повече?
Небесни!
Твоят живот! Именно! Или казано другояче,
престани да обръщаш внимание на тези неща и започни да се радваш!
Значи може просто да я вземем?
Ключовете и документите са в жабката.
Вие май сте откачени, а?
"Иди, продай имота си, и раздай на сиромаси;
и ще имаш съкровище на небето."
Иди и се накъркай с водка, и ще бъдеш къркан до козирката!
Той всичко виждаше
до края на света,
позна моретата и планините,
погледна в най-дълбокия мрак,
с приятеля си заедно надви враговете...
И мъдрост придоби, всичко видя и го прозря,
виждаше скрити неща
и знаеше тайни...
Хвърляш по бременната?
Но това ще стигне само за 5 литра. - Значи ще купиш 5 литра.
Лельо, може ли допълнително? Още съм гладна.
Зужя, знаеш, че няма допълнително. Иди да се помолиш.
Ето, ще ти дам.
Ти имаш да храниш и едно дете.
Заповядай. Да ти е сладко.
Теб правилата не те ли засягат?
Може ли само две думи...
Може ли да продължим с лечението?
Пьотр, аз мога да постя колкото е нужно,
но децата са гладни.
Хората нищо не разбират. Нищо.
Стават сутрин и какво правят?
Закусват. - Включват телевизора. За какво?
За да им обясни някой какво е станало по света.
А защо искат да работят в офис?
Защото там има шеф, който им казва какво да правят.
Без този шеф са загубени.
Хората имат нужда от някого, който знае отговорите.
Затова създадох "Небе" - за да не слушат тези отговори,
тъпите шефове, политиците и свещениците, мамка му...
И така...
Какъв е днес най-важният въпрос в "Небе"?
Може ли да продължим с лечението? - Не.
Тогава откъде ще вземаме храна?
Откъде?
Всичко сътворено от нашия Господ ни принадлежи.
Всичко.
Добър ден. По колко се картофите? - Вземи целия.
Две хиляди?!
Две хиляди за картофи?!
Приятен ден!
Еха! И лимонада, и меденки!
Специално за теб го взех. - За мен?
В магазина никой не гледа за това. Никой.
Хората са глухи... слепи...
Значи е крадено.
Щеше да е кражба, ако тези неща принадлежаха на хората.
Но те принадлежат на Господ.
И на нас.
Появиха се въпроси.
Питате защо престанахме да лекуваме.
Питате защо не изкарваме пари.
Питате, питате, питате...
И добре!
Който пита, не се губи.
Но всъщност защо не го виждате?
Не виждате ли това, което ни убива? Всичко наоколо!
Наркотици, пиянство...
Проституция, войни!
Какво стои зад всичко това?
Именно! Парите.
Зад всяко зло на този свят стоят парите.
И въпреки това човекът вярва, че те ще му донесат щастие!
Представяте ли си? Здраве! И дявол знае още какво.
И какво сега? Да бъдем като тях ли?
Някой тук използва една дума... "Кражба". Каза, че крадем.
Кой го каза?
Аз. - Ние ли крадем?
Те крадат! Крадат всичко, което ни принадлежи!
И искат да плащаме за него! Това е абсурд!
Не виждате ли този абсурд?
Наистина ли сме съгласни? Искаш да пиеш вода - плащай!
Имаш свой покрив над главата - плащай за своя покрив!
Да не се оставяме да ни подведат.
Трябва истински да се очистим!
Трябва да се родим отново!
"Истина, истина ти казвам:
ако някой се не роди свише, не може да види царството Божие."
От днес всеки от вас
вече няма да е този, който е бил досега.
Аз вече няма да съм Пьотр.
Дорота няма да е Дорота. Ние не сме си избрали тези имена.
В "Небе" се родихме отново, в "Небе" ще се кръстим наново!
От днес аз се казвам Крал. А новото име на Дорота...
Ество.
Новото име на Азраил...
Винаги!
Анета...
Любов.
Кукуригу.
Нареди ви да се отървете от всичко, после нареди да крадете.
Френски ключ.
Отне ви имената, след което ви даде неговите.
И ти не виждаше ли целия този абсурд?
Не. - Как така?
Ако нещо ти изглежда глупаво,
значи си затънал до ушите в стария живот.
Аз мисля, че ти си затънал до ушите в стария живот.
Крадци! Помощ!
Искам да отида до града. Може ли?
За какво?
На ултразвук. - Няма нужда да ходиш на ултразвук.
Мисля, че трябва. Трябва да се провери дали...
... детето расте, дали сърцето му се развива.
Расте. И сърцето му бие силно.
Имате люлка.
Това трябваше да е изненада за вас.
Първо Дорота пометна.
Но за това не можеше да се говори.
После пристигна Елиза.
Тя си имаше...
... малкия Патрик.
Но те бързо си заминаха.
Не знам точно...
... какво значи това. В какъв смисъл са заминали? Умрели ли са?
Нямам никакви съобщения за изчезнали деца, госпожо.
Затова пък Мирончук изчезна.
Тогава претърсете имота.
Може да намерите и децата, и този селянин.
Пьотр трябва да е закопал някъде тези кости.
Какви кости?
Калиевият хидроксид, разтворен и нагрят до 150 градуса,
ще разяде тялото за няколко часа.
Само костите ще останат.
Госпожо...
Ако свидетелствате,
че сте видели как докарват в стопанството калиев хидроксид
за разяждане на тела, това много би ни помогнало.
Видях да докарват калиев хидроксид в "Небе".
Кой го докара?
Пьотр.
Имам нещо за теб.
Няма ли да попиташ как се чувствам?
Как се чувстваш? - Горе-долу.
Исках да отида на лекар, но Дорота не ми позволи.
Анета, умолявам те!
Лекарите са... Те са дебили.
Дорота не ми е съпруг, ти си ми съпруг.
Е, и? - Ти решаваш какво може да правя.
Анета, тук имаш всичко потребно.
Имаш най-добрите грижи.
За какво ти е този ултразвук?
Защото съм бременна.
Искам да знам дали с малкото всичко е наред.
Всичко е добре.
Мамка му...
Ти се закле! Обеща, че ще се грижиш за нас.
Добре.
Ще те закарам.
Кога?
Вдругиден.
Утре.
Какво има?! Какво правите тук!
Полиция! Горе ръцете!
Стой!
Мога да ви кажа, че всичко това не е вярно.
А при кого?
Себа!
Какво ти казаха?
Че сме убивали деца
и сме заравяли телата им някъде в градината.
И че се надяват да ни обесят всичките.
Г-н комисар! Насам!
Здрасти.
Пипнах ви.
Копелета мръсни.
Превод ЮЛИАНА ТАНЧЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО