On je ovde unutra.
Čeka te.
Gospodine...
Gospode, Stvoritelju... Hajde! -Gospode, Stvoritelju...
Gospode, Stvoritelju sveta...
Onaj si koji daje život...
Gospodar smrti...
Molimo te da vaskrsneš našeg brata... Ne znam šta radim.
Ne znam šta da rad... -Zar si tako slab? Tako lako odustaješ?
"Oni koji se u Boga uzdaju, obnoviće svoju snagu."
Uzdaš li se u Boga? -Uzdam.
Maćek...
Maćek, ustani.
Molim te, ustani.
Ustani.
Ustani. Ustani!
Ustani, dođavola!
NEBO
Išao si da ga izlečiš, a svejedno je umro, šta se desilo?
Slušajte, ja... -Nisi ti kriv.
To nije Azraelova krivica.
Maćek je otišao
jer nije verovao.
Prevario sam se misleći da je jedan od nas.
Mogu li nešto da pitam? -Da.
Je li smrt odlazak?
Jer...
Ovde je nekad bila Eliza, s malim Patrikom.
Sećaš ih se?
Tada si rekao...
Da su otišli.
U smislu da su mrtvi?
Oprosti, ali ako je Maćek otišao...
Otišao je, zar ne?
Ali umro je, tako da...
Znači da su i oni onda... -Dolaskom ovamo
odrekli smo se svega što nam je bilo važno.
Sve što smo "voleli".
Može se reći da ste izgubili sve.
Stekao sam večni život.
Život s Isusom Hristom.
Jer ste se vi ranije odrekli, a Maćek nije.
Maćek je prešao granicu između dobra i zla.
To što se dogodilo Maćeku
sada se može dogoditi svakome od nas. Tebi.
Tebi.
Tebi. Tebi.
Svi ćemo jednom umreti.
A na Sudnji dan
vaskrsnuće čeka samo one...
koji stvarno veruju u raj.
Kuda ćete?
Idemo na Maćekovu sahranu. -Ne idete vi nigde.
Zašto ne? -Zašto ne?
Rekao sam vam, Maćek nije verovao.
Ali morali bismo na njegovu sahranu! Važno je.
Basija, ideš li?
Ko god pređe ovu crtu, napustiće Nebo...
i umreti.
Istina i vera su na ovoj strani,
poaganstvo i laži na onoj.
Nebo je na ovoj strani,
raj na onoj.
Zosija.
Basija.
Seba, ideš sa mnom?
Ja se ne protivim.
Slobodno idite, u redu je.
Odlazi.
Niste prešli crtu zbog straha od paklenih vatri.
Dobro nam je bilo tamo. Zato je nismo prešli.
Niste je prešli jer ste se bojali slobode.
Jer je Pjotr skinuo teret slobode s vas.
To je ono što Crkva radi za vas.
I vi ste pobegli od slobode. -Ne.
Crkva ne govori da je izvan nje pakao.
Gđo Tereza, trenutak.
Plata za ovaj mesec, plus još tri.
Više ne morate dolaziti na posao.
Ne razumem. -Ne razumete šta?
Da ste odgajili narkomana i psihopatu koji mi je oteo kćerku?
Ja okajavam svoje grehe.
A vi?
Veliki šef koji ne može da spase svoje dete.
Gubite se! Ili ko zna šta ću da uradim.
Možete da priđete bliže?
'Jutro. -Dobro jutro.
Detektiv Dabrovski, pokrajinska policija.
Tražim vašeg komšiju, Zigmunta Mirončuka.
Nije viđen nekoliko dana,
a čujem da je vaša zajednica htela da kupi polje od njega.
Ne mogu da vam pomognem. Ne znam gde je.
Jednom sam s ortaciima...
spalili smo...
u travi obris ogromne kite.
Trebalo je da bude vidljiva iz svemira.
Pitam se je li bila.
Zamrov je u onom pravcu.
Srećno.
Vama niko ne nedostaje?
Uvek nedostaje par ruku.
Aneta?
Šta se dešava?
Dete.
Toliko te volim.
Aneta!
Proveri je li unutra.
Aneta!
Odjebite.
Vodim te kući, dušo.
Ne idem s vama.
Gubite se.
Ne diraj mi muža!
Udala si se za ovog narkomana?
Čekam dete s ovim narkomanom.
I neću vikati na njega niti ga nazivati pijavicom.
Voleću ga.
I grliti.
Ostavi je ili ćeš umreti.
Dođi.
Devojčice moja...
Šefe...
Dobićemo dete.
Zamisli nas za godinu dana.
Ili dve.
Šta vidiš?
Vidim da sam se ošišala.
Šta još?
Vidim nas u vrtu.
Mališan trčkara okolo...
a ti paziš da ne padne.
Lepo.
Pogledaj me.
Brinuću se za tebe do kraja sveta.
Ako uspeš da je oguliš u jednom komadu, biće žensko.
Dobro.
Dečko.
I dalje povraćaš?
Manje, ali i dalje imam refluks i otiču mi noge.
Otiču pa će prestati.
Najvažnije je da ćete dobiti prvo dete u Nebu.
Biće sveto.
Pitam se kako će Pjotr da nazove naše dete.
Sama ću dati ime svome detetu.
Šta se ovde dogodilo? -Kao što rekoh.
Prebili su mi muža. -Ali bio je tamo s telohraniteljima.
Je li to sam sebi uradio?
Dobro da ga nisu zakopali negde.
Zašto vam je muž išao tamo? -Zbog tipa koji mi je oteo kćerku.
I napravio joj dete.
Ta pička mi ju je otela i napumpala.
Pička? U smislu?
Keler.
Sebastijan Keler.
Dobar dan.
Zdravo, Adam Dabrovski. Pokrajinska policija.
Tražim Sebastijana Kelera.
Pratite me.
Želite li nešto da popijete? -Ne treba.
Vidi, vidi.
Upoznali smo se. -Zdravo.
Sedite.
Vas dvojica porazgovarajte.
Znači li vam išta ime Joana Davidovič?
To je Anetina mama.
Želi da vas uhapsim.
To sam joj i ja rekao.
Zašto ste onda ovde? -Da otkrijem šta se događa.
Govorka se da ste vi zaslužni za Mirončukov nestanak.
I da jedete decu.
Jedete li ih?
Jedemo li decu? -Sebastijane...
Ne biste znali ni da su vam kobasice od Mirončuka.
Ako se ovde dogodilo nešto loše, ne biste bili krivi.
Na pogrešnoj ste adresi.
Nigde nisam bio srećniji nego ovde.
Ranije nisam imao vremena ni da razmišljam jesam li srećan.
Šta je onda s tim Mirončukom?
Kad ste ga poslednji put videli?
O čemu su još razgovarali?
O tome da navodno jedemo decu.
I da si ubio Mirončuka.
Šta naši misle o tome?
Zasad se smeju.
Ali uskoro će početi da odlaze.
Crkva bi mogla da počne da ti se raspada, g. Isuse.
Ne šali se s time.
Ali ti znaš da nisi Isus, zar ne?
A šta onda misliš ko sam?
Čovek...
koji polaže ruke i govori ljudima da su izlečeni.
I oni ozdravljaju.
Rane zaceljuju.
Bolesti prelaze u remisiju.
Kako je to drugačije od onoga što je radio Isus?
Duh Sveti kazao je
da moramo više pažnje da pridajemo Reči Božjoj.
Zato, počevši od danas, nema više vatri.
Nema više šetnji u grad.
Nema više putovanja.
Čak ni za lečenje?
Čak ni za lečenje.
Lečimo samo Nebesnike.
Ali ne i nevernike.
A kako bismo...
mogli više da se usredsredimo na Božju Reč,
moraćemo da se rešimo stvari.
Bluzu treba oprati.
Bicikl treba popraviti.
A to nas odvlači od onog zaista važnog.
Zato ćemo danas da se rešimo svih nepotrebnih stvari.
Svih.
Je li jakna nepotrebna? -Jedna nije. Druga jeste.
Da se rešimo i automobila?
Ne treba nam ih šest.
Ej!
Sećate li se moje gitare?
Otkad mi je Pjotr rekao da je spalim,
srećniji sam.
Jer zahvaljujući svima vama,
zahvaljujući tebi, Aneta,
imam sve što mi treba.
Kome treba više?
Nebesnici!
Vaš život! Upravo tako! Ili iz drugog ugla:
prestanite da se bavite ovim đubretom i počnite da osećate radost!
Možemo samo da ga uzmemo?
Ključevi i dokumenta su u autu.
Vi ste baš prsli, je li?
"Prodaj sve što imaš, a novac razdeli siromasima pa ćeš imati blago na nebu."
Idi rasturi se od pića pa ćeš biti prilično razvaljen.
"Sve je on video odozgo
Do kraja sveta
Video je mora i planine
Zagledao se u najcrnju noć
S prijateljima kao jedan Porazio dušmane
Pronašao je mudrost, video sve I shvatio
I video je skrivene stvari
Znao je tajne..."
Gađaš trudnicu?
Ovo je samo za pet litara. -Onda kupi pet litara.
Tetka, mogu li da dobijem još? I dalje sam gladna.
Zuzija, znaš da nema repete. Idi da se moliš.
Ja ću da ti dam.
Ti imaš dete koje hraniš.
Evo. Navali.
Ti si iznad pravila?
Možemo li da porazgovaramo?
Možemo li da se vratimo isceljivanju?
Pjotre, mogu da postim zauvek, ali...
deca su gladna.
Ljudi ne shvataju. Uopšte.
Ustanu i šta onda rade?
Doručkuju. -Pale TV. Zašto?
Da bi im neko objasnio svet.
A zašto rade u kancelarijama? Jer im tako kaže šef.
Bez šefa bili bi izgubljeni.
Ljudima treba neko ko ima odgovore.
Stvorio sam Nebo kako ne bi slušali
te glupe šefove, političare, jebene sveštenike...
Zato...
Koje je najvažnije pitanje u Nebu danas?
Možemo li da se vratimo isceljivanju? -Ne.
A odakle nam onda hrana?
Odakle?
Sve što je naš Gospod stvorio nama pripada.
Sve.
Dobar dan, pošto krompir? -Uzmite sve.
Dve hiljade?!
Dve hiljade za krompir?
Prijatan dan želim.
Limunada i medenjaci!
Ovo sam uzeo posebno za tebe. -Za mene?
Niko ne pazi na to u prodavnici.
Niko.
Ljudi su gluvi i slepi.
Dakle, ukradeno je.
Kad bi im to pripadalo, onda bi to bila krađa.
Ali pripada Gospodu.
I nama.
Postavljaju se pitanja.
Zašto smo prestali da lečimo, pitate.
Zašto ne zarađujemo?
Pitate, pitate, pitate.
Što je dobro.
Ko pita, ne skita.
Ali stvarno, zar ne vidite?
Ne vidite kako nas ubija? Sve oko nas.
Droga. Piće.
Prostitucija, ratovi.
Šta stoji iza svega toga?
Upravo tako: novac.
Iza svakog zla ovoga sveta je novac.
I usprkos tome, čovek smatra da će ga novac usrećiti.
Zamislite to! Zdravlje! Ko zna šta još.
I da mi budemo poput njih?
Neko je iskoristio reč krađa, mi krademo.
Ko je to rekao?
Ja. -Šta krademo?
Oni kradu! Sve što pripada nama!
Govore nam da plaćamo za to, jebeno suludo, zar ne vidite?
Stvarno ćemo da pristanemo na to? Moramo da platimo vodu da bismo pili?
Da platimo svoj krov iznad svoje glave!
Nemojmo se dati zavarati.
Zaista moramo da se pročistimo.
Moramo ponovo da se rodimo.
Amin, amin, kažem vam,
onaj koji se ponovo ne rodi, neće videti Carstvo Nebesko.
Od danas, svako od vas
prestaje da bude... ko ste bili dosad.
Ja neću da budem Pjotr.
Dorota neće biti Dorota. Nismo odabrali ta imena.
Opet smo se rodili u Nebu, i ovde ćemo opet da dobijemo ime.
Od danas je moje ime Kralj. A Dorotino...
Domina.
Azrealovo novo ime je...
Uvek.
Aneta.
Ljubav.
Kukuriku.
Rekao vam je da se rešite svega, a zatim da kradete.
Francuski Ključ.
Uzeo vam je imena i nadenuo svoja.
I nisi uvideo apsurd svega toga?
Ne. -Kako to?
Ako ti se nešto čini glupo,
to znači da si do grla u starom životu.
Ja mislim da si ti do grla u starom životu.
Lopovi!
Upomoć!
Želim u grad. Mogu li?
Zašto?
Na ultrazvuk. -Ne treba ti ultrazvuk.
Mislim da treba. Da proverim...
raste li dete,
razvija li se srce.
Raste i srce mu kuca jako.
Imate kolevku.
To je trebalo da bude iznenađenje za vas.
Prvo je Dorota pobacila.
Ali bilo je zabranjeno da se govori o tome.
Zatim je došla Eliza.
Ona je...
sa sobom dovela malog Patrika.
Ali oni su ubrzo otišli.
Ne znam, jer...
Znači li to da su umrli, budući da su otišli?
Nemam prijavu u vezi sa nestalim detetom.
Ali imam nestalog Mirončuka.
Onda pretražite imanje.
Možda pronađete i decu i tog farmera.
Pjotr je negde morao da zakopa kosti.
Kakve kosti?
Kalijum hidroksid, kad se razblaži i zagreje na 150 °C,
može da otopi telo za nekoliko sati.
Ostaju samo kosti.
Gospođo...
Kad biste posvedočili
da ste ih videli kako unose hidroksid
za otapanje leševa na farmu, to bi nam pomoglo.
Videla sam kako unose hidroksid u Nebo.
Ko ga je doneo?
Pjotr.
Imam nešto za tebe.
Nećeš da me pitaš kako sam?
Kako si? -Onako.
Htela sam kod doktora, ali... Dorota mi nije dozvolila.
Aneta, molim te.
Doktori su... idioti.
Nije mi Dorota muž, već ti.
I? -Ti odlučuješ šta mogu ili ne mogu.
Ovde imaš sve što ti je potrebno.
Imaš najbolju negu.
Zašto ti treba ultrazvuk?
Jer sam trudna.
I rado bih da znam da li je beba dobro.
Sve je u redu.
O, jebote.
Zakleo si se. Obećao si da ćeš da brineš o nama.
Dobro.
Odvešću te.
Kada?
Prekosutra.
Sutra.
Koji đavo? Šta radite ovde?
Policija! Ruke gore!
Stanite!
Već mogu da vam kažem da to nije istina.
Ko?
Seba!
Šta su ti rekli?
Da smo ubijali decu
i zakopavali im tela u vrtu.
I nadaju se da će sve da nas obese.
Detektive! Ovamo!
Zdravo.
Imam vas.
Gadovi.
MEDIATRANSLATIONS