אתה כל הזמן עובר בין חום לקור.
אבל אתה תמיד פושר.
אני יורק אותך מהפה שלי.
תביא את החבל.
אתה תתלה את עצמך.
לא, זה יהיה קל מדי.
איפה פסיה?
הוא יחזור.-איפה הוא?
הוא יחזור, אני מבטיח לך.
אני מבטיח שנחזיר אותו.
אני זורק אותך מגן עדן! עוף מפה!
לאן את נוסעת?-ואתה?
לגדנסק.-גם אנחנו.
אני לא לוקח את הנרקומן. רק את והילד.
זה בעלי, לא נרקומן.
אנחנו נוסעים להורים שלי.
בסדר, תיכנסו.
את מניקה?-כן.
תאכלי משהו.
נו, עזראל?
איך הולך?
תזכור. אין חיים מחוץ לגן עדן.
תודה.
חם יותר ליד דוכן הכרטיסים.
יש לו חום?
יש לי תרופות בבית.
בלי להתמהמה או להישאר לישון.
הילד מקבל מה שהוא צריך, וזהו זה.
ניקח את התרופות ונצא לדרך.
בסדר, בואו.
איפה שמתי...
אה, אני זוכרת.
גם אני הייתי יושבת במעבר הזה.
במשך שנתיים.
בעיקר איפה שהיית. פחות ליד התאים.אפשר לחטוף שם מכות.
תראי אם משהו מזה שימושי.
אימא, קחי את התרופות שלך.
בבקשה.
טוב, זאת התוכנית.
את תישארי כאן עד שהחום של הילד ירד.
מה את רוצה לארוחת ערב?
קציצות בשר...
או קציצות בשר?
השירותים שם.
תוכלי לעזור לי למצוא עבודה?
תראו מי יכול לדבר.
מה עוד אתה יודע לעשות?
יש לי רישיון נהיגה.
פעם התקבלתי לאוניברסיטה.
אני מניח שזה לא משנה.
זה לא.
אני יכול לעשות הכול.
אתה צריך עוד משהו?
טוב, תנוח קצת ו...
מחר נחשוב על משהו.
סבה...
ישנת, אכלת והתפללת איתנו.
ואז ברחת, וחזרת מבועת.
שקט.
ואז עזרת לאנטהלברוח עם הילד שלנו שוב.
הענשתי אותך.
ואתה עדיין לא מבדיל בין טוב לרע.
אז מי אתה?
נקבה?
כן.
אתה מטומטם, אידיוט.
אתה הבן שלי.
אז תקשיב לי טוב עכשיו.
אתן לך לחזור לגן עדן. עם פסיה.
אבל קודם, תצטרך להוכיחשאתה באמת הבן שלי.
שקט. התינוק ישן.
אני אסיח את דעתם.
תסתלקי מכאן.
הם יתפסו אותי.
והם ייקחו את פסיה.
אני אחשוב על משהו.
כשהראש שלך ממוקדבלא לבטא את הסימנים הדיאקריטים,
החשיבה הרציונלית שלך מועדת,ובתפילה אתה נסחף למקום אחר.
הרחק מהחרא היומיומי שלך.
אתה לא יודע מה לעשות?
לך להטיף את האמת על גן עדן.
תביא לי כבשה אבודה.
אני לא בטוח שאני יכול.-אתה יכול, לעזאזל, אתה יכול.
נישאר עד מחר כדי שפסיה יוכל להתאושש.
תלוי בך.
שאלך לבד?
אתה אדם חופשי. אתה יכול ללכת לבד.
למה השיר הזה?-סתם שיר אקראי.
שום דבר לא אקראי.
יש רק סימנים.
המיתר שלך נקרע.-לא נכון.
היי! היי, בחייך!
אולי תוכלי לתת לפסיה להישאר?
הוא עדיין משתעל.
הלו?-היי, אבא.
אני רוצה לדווח על חטיפת ילד.
קודם כול, אני צריך שתירגעי.
אני רגועה.
תתחילי מההתחלה. איפה את עכשיו?
איפשהו ליד התחנה.
אני צריך עוד פרטים.מאיזו עיר את מתקשרת?
למה נעלת את הדלת?-סליחה, רציתי לישון קצת.
את מעשנת?-לא.
אני אדליק אחת.
זה ההרגל המגונה היחיד שנשאר לי.
את יודעת, כדי להזכיר לעצמי איך הייתימוכרת את התחת שלי תמורת סיגריה.
שם מאחור, במעבר הזה.
שם פיוטר מצא אותי.
מכוסה בשתן, קיא וחרא.
הוא שאל אם אני רעבה.
כן, הייתי.
אבל הודיתי בזהרק בפעם השלישית שהוא שאל.
הוא הביא לי קצת אוכל.בזמן שאכלתי, הוא אמר לי...
שזו לא הייתה אשמתי.
"איך זו לא אשמתי?
"ומי מכרה את התחת שלה תמורת סיגריה?"
והוא אמר, "זו לא אשמתך.
"זה באשמת האנשים שיש להם יותר מדי.
"כי אם אנשים היו חולקים,
"לא היו מלחמות, לא היה רעב,לא היה רוע.
"זה היה גן עדן עלי אדמות."
- בית מרקחת -
אימא קנתה לך דובי.
כן.
אתה לא אוהב אותו?
לא?
ביקשתי בן אדם, לא תפוחי אדמה.
שמתי עין על מישהו.
אביא אותו מחר.
"כן, אני רוצה להיות כאן."
אכין ארוחת ערב.
אני רוצה להודות לך איכשהו.
אני אעזור לך.-אין צורך.
אני אסתדר.-"אני לא רוצה לשכב.
"אני פשוט לא רוצה."
כן.
כן, כן, כן.
אוי ואבוי.
איזה ילד גדול.
הריח טוב.
תטעם קצת.
תודה.
את לא אוהבת כרוב?
אסור לה לאכול אותו.-למה?
היא מיניקה.-התינוק יחטוף כאבי בטן.
בסדר, יותר בשבילי.
אבל את לא מיניקה.
אני לא.
תיהנה.
תשתעלי חזק.
חמוצים. עוד משהו?-קצת מיץ. אולי רוזה.
רוזה, נכון. קח אותו, בבקשה.
או פטל.-זה טעים.
אז פטל.
זה יוצא 30.
עזראל, אני פה. תסתכל עליי. תסתכל!
תישאר ממוקד.
סבסטיאן? היי!
מי זה סבסטיאן?
התקבלת לבית ספר למשחק?
איך אפשר לעזור לך?
תסתכל לי בעיניים, אחי.
קדימה, בוא נדבר.
בוא, בוא.
יש לנו דקה, היא ישנה. בוא הנה.
בוא נלך לישון.
הוא לא כאן.
תודה.-תודה רבה, להתראות.
להתראות.
זה הנכד שלי?
אני יכולה להחזיק אותו?
תינוק שלי...
בוא לסבתא.
יש לך בן יפהפה.
בוא הנה.
ואיפה הבן שלי?
תניח לי!
אני מתחנן!
סבסטיאן...
סבסטיאן, תן לי להיכנס, בבקשה!
אני מצטער.
תעזרי לי.
עזראל, הוא לא יעזור לך.
עדיין יש לך ברירה.
אין חיים מחוץ לגן עדן.
הגענו.
ואז אימא אמרה לי שאפשר לרפא דיבוק.
אז באתי להתוודות.
אני לא זוכר עוד חטאים.
אז זה הכול?
עכשיו אתה צריךלהשאיר את החיים האלה מאחור.
אבל היא הייתה אימא שלך,האישה שגידלה אותך.
היית כל עולמה.
את יודעת למה אבא עזב אותנו?
כי הוא ראה ביאת הזונה הזקנה והטיפשה שאת.
אתה היית הנבחר.
פיוטר אמר שניחנת במתת הריפוי.
אולי לא ניחנת בה.-כן ניחנתי!
אמרתי לך ללכת לחדר שלך, עכשיו!
עשית בדיוק מה שהוא רצה שתעשה.
אז הוא אמר, "אני יודע שזה כואב.ואני יודע למה."
וזה הספיק?
אבל זה היה התינוק שלך.
אם תכזיב את פיוטר, אמצא את הבאר הכיעמוקה כאן ואזרוק אותך פנימה, הבנת?
הפחד נפלט החוצה!
פיוטר הוא לא ישו.
סבסטיאן!
אבא חזר.
אנחנו מתחילים בבנייה מחר.
המקדש יהיה ענק.
אני רוצה שהואיהיה גדול מספיק לכמה כנסיות.
אני רוצה ש...
עזראל...
חזרת.
עזראל שלי.
בני.
כמו שאתה רואה, מצבנו מצוין.
כרגיל.
אנחנו בונים מקדש.
רוצו!
עוד מים!
הצילו!
אני אוהב את שניכם כל כך.
אבל יש לי גיהינום בראש.
מה עשית? גן עדן עולה באש! מה עכשיו?
מה עכשיו?
אנסה לחיות.
ולא ניסית קודם?
אז אני לא יודע למה באת לכאן.
תגיד, "ישו, תציל אותי."
"ישו, תציל אותי."
"אני רוצה לחיות."
אתה תחיה.
"ישו, תציל אותי, כי אני רוצה לחיות."
קיבלת את השלווה שלך!אף אחד לא הטריד אותך!
אתה רוצה לחיות.הכאב שלך הוא זה שלא רוצה לחיות.
אתה תחיה רק אם ארצה שתחיה!ואני לא רוצה שתחיה!
ישו, תן לי לשרוד עוד יום אחד.-חזק יותר.
תסתכל עליי!
ישו, תן לי להחזיק מעמד...-תן לו לשמוע אותך.
תסתכל עליי!
תן לי להחזיק מעמד...
"ישו, תן לי להחזיק מעמד... "-אלוהים, תן לי...
מי האלוהים שלך? מה?
לא אתה!-לא אני?
אלוהים, תן לי להחזיק מעמד...-חזק יותר!
אלוהים! תן לי להחזיק מעמד...
קינג! קינג,אנחנו לא יכולים להתמודד עם זה!
תעשה משהו, קינג!
מה עשית?
מה לעזאזל עשית?
זה הבית שלנו!
נס.
זה נס.
זהו נס.
אבינו שבשמיים,
יתקדש שמך...
זה לא סוף הסיפור שלך, סבסטיאן.
זה רק הפרק הראשון בחייך האמיתיים.
ו...?
מצאת משהו?
לא.
גם אני לא.
מה איתך?
אלוהים.
אבא.
אם אתה חי, תן לי סימן.
תן לי סימן.
בבקשה.
היי!
מה אתה עושה?
לאן אתה הולך?
אנשים!
הוא לא מת!
הוא יחזור אלינו!
קינג חי!
הוא חי! אתם לא מבינים?
- סבסטיאן קלרעזב את הכת לפני 30 שנה. -
- רוב הקרובים אליו התנתקו. -
- אנשים עדיין רואים בו חבר בכת. -
- בעזרת אמו, הוא שואף לחיים רגילים. -
- בכל יום הוא תוהה,"למה הצטרפתי לגן עדן?" -
- סבסטיאן קלר, בן 54 -
תרגום: Iyuno