Vis mėtaisi tarp karšto ir šalto,
bet visada lieki drungnas.
Spjaunu tave iš savo burnos.
Pamesk virvę.
Pasikarsi.
Ne, būtų per lengva.
Kur Pesjachas?
- Sugrįš. - Kur jis?
Sugrįš, prižadu.
Pažadu jį sugrąžinti.
Išspiriu tave iš "Rojaus"! Dink!
- Kur trauki? - O jūs?
- Į Gdanską. - Ir mes.
Narkomano neimsiu. Tik tave ir kūdikį.
Jis mano vyras, ne narkomanas.
Keliaujame pas mano tėvus.
Tiek to, lipkite.
- Maitini krūtimi? - Taip.
Imk, užkąsk.
Naujajame Orleane yra namas
Pavadinimu "Tekanti saulė"
Jis sužlugdė
Daugybę neturtingų berniukų
Brangusis Dieve, žinau Aš vienas jų
Motina buvo siuvėja
Pasiuvo mano naujuosius Mėlynus džinsus
Taigi, Azraeli.
Kaip laikaisi?
Atmink. Už "Rojaus" ribų gyvenimo nėra.
Ačiū.
Prie bilietų kasų šilčiau.
Jis karščiuoja?
Namie turiu vaistų.
Jokių užsibuvimų ar nakvynių.
Vaikas gaus, ko reikia, ir viskas.
Paimsime vaistus ir išeisime.
Gerai, sekite paskui.
Kur padėjau...
Prisiminiau.
Ir aš sėdėdavau tame praėjime.
Dvejus metus.
Dažniausiai ten, kur jūs. Prie kasų rečiau. Ten gali užvožti.
Žiūrėkite, ar kas pravers.
Mama, išgerk vaistus.
Nėra už ką.
Štai koks planas.
Liksite čia, kol vaikas liausis karščiuoti.
Ko norėsite vakarienei?
Kotletų...
...ar kotletų?
Vonia tenai.
Padėtumėte susirasti darbą?
Pažiūrėkite, kas prakalbo.
Ką dar sugebi?
Turiu vairuotojo teises.
Buvau įstojęs į universitetą.
Tikriausiai tai nereikšminga.
Tikrai ne.
Dirbsiu bet ką.
Ko nors trūksta?
Gerai, pailsėkite.
Rytoj ką nors sugalvosime.
Sebai.
Miegojai, valgei ir meldeisi kartu su mumis.
Tuomet pabėgai ir pabūgęs sugrįžai.
Nurimk.
Tada padėjai Anetai vėl pabėgti su mūsų kūdikiu.
Aš tave nubaudžiau.
O tu vis tiek neskiri gėrio nuo blogio.
Tad kas tu per vienas?
Myžnius?
Taip, esi myžnius.
Esi mulkis, kvailys.
Esi mano sūnus.
Atidžiai paklausyk.
Leisiu sugrįžti į "Rojų". Su Pesjachu.
Tačiau pirma turėsi įrodyti, jog esi mano sūnus.
Ša, kūdikis miega.
Nukreipsiu jų dėmesį.
Dink iš čia.
Mane sugaus.
Ir atims Pesjachą.
Ką nors sugalvosiu.
Kai mintys sutelktos ties diakritikų tarimu,
racionalus mąstymas nuslopsta. Maldoje nuklysti į dausas.
Atsitrauki nuo kasdienio mėšlo.
Nežinai, ką daryti?
Skelbk tiesą apie "Rojų".
Atvesk man paklydusią avelę.
- Kažin, ar sugebėsiu. - Po velnių. Sugebėsi.
Liksime iki rytojaus, kad Pesjachas pasveiktų.
Tau spręsti.
Man eiti vienam?
Esi laisvas žmogus. Gali eiti ir vienas.
Tai tik sapnas
Tik sapnas, sapnas
Tu tik sapnuoji
Viskas tavo galvoje
Tai tik haliucinacija
Rojus ir pragaras
Nubusk
Nu...
- Kodėl groji šią dainą? - Atsitiktinai.
Atsitiktinumų nebūna.
Tik ženklai.
- Nutrūko styga. - Ne, nenutrūko.
Ei!
Gal leistumėte Pesjachui likti?
Jis tebekosti.
- Klausau? - Labas, tėti.
Pranešu apie pagrobtą vaiką.
Pirmiausia nusiraminkite.
Aš rami.
Pradėkite nuo pradžių. Kur dabar esate?
Netoli stoties.
Trūksta detalių. Iš kurio miesto skambinate?
- Kodėl užrakinai duris? - Atsiprašau, norėjau pamiegoti.
- Rūkai? - Ne.
Aš prisidegsiu.
Vienintelis likęs blogas įprotis.
Jog priminčiau sau, kaip parsidavinėdavau už dūmą.
Kai stovėdavau tame praėjime.
Ten mane rado Piotras.
Vėmaluotą, apsimyžusią ir apsišikusią.
Paklausė, ar buvau alkana.
Ir buvau.
Pasisakiau tik iš trečio karto.
Man nupirko maisto. Kol valgiau pasakė...
...jog tai ne mano kaltė.
"Kaip tai ne mano kaltė?
O kas parsidavinėja už dūmą?"
Atsakė, jog kalta ne aš,
o žmonės, turintys per daug.
Jei žmonės dalintųsi,
nebūtų karų, alkio ir blogio.
Tarsi rojus žemėje.
VAISTINĖ
Mamytė tau parnešė pliušinį meškiuką.
Taip.
Nepatinka?
Ne?
Prašiau žmogaus, ne bulvių.
Turiu kai ką nusižiūrėjęs.
Atvesiu jį rytoj.
"Taip, noriu čia būti."
Pagaminsiu vakarienę.
Noriu kaip nors atsidėkoti.
- Padėsiu. - Nereikia.
- Sugebėsiu. - "Nenoriu gulėti.
Paprasčiausiai nenoriu."
Taip.
Ak, mielasis.
Koks tu didelis.
Esi didelis berniukas.
Skaniai kvepia.
Paragauk.
Ačiū.
Nemėgsti kopūstų?
- Jai negalima. - Kodėl?
- Maitina. - Prasidėtų diegliai.
Puiku, man daugiau liks.
Bet tu nemaitini krūtimi.
Aš ne.
Skanaus.
Garsiai kosėk.
- Agurkėliai. Gal dar ko? - Rožių sulčių.
Rožių. Paimk, prašau.
- Arba aviečių. - Gardu.
Tuomet aviečių.
Bus 30.
Azraeli, aš čia pat. Pažvelk į mane!
Susikaupk.
Sebastianai? Sveikas!
Kas toks ― Sebastianas?
Patekai į aktorystės mokyklą?
Kuo galiu padėti?
Pažvelk man į akis, vyruti.
Nagi, pasikalbėkime.
Ateik.
Turime minutę, ji miega. Eikš čionai.
Eime miegoti.
Jo čia nėra.
- Ačiū. - Dėkoju, viso gero.
Viso gero.
Čia mano anūkas?
Galiu jį palaikyti?
Mažyli.
Eikš pas močiutę.
Turi gražų sūnų.
Ateik pas mane.
O kur maniškis?
Atstok nuo manęs!
Maldauju tavęs!
Sebastianai.
Sebastianai, prašau, įleisk mane!
Atleisk.
Padėk man.
Azraeli, jis tau nepadės.
Dar gali rinktis.
Už "Rojaus" ribų gyvenimo nėra.
Atvykome.
Mama pasakojo, jog gydote apsėdimus.
Atėjau atlikti išpažintį.
Kitų nuodėmių nepamenu.
Išpažinai visas?
Dabar turi galutinai pamiršti seną gyvenimą.
Exorcizamus te,
omnis immundus spiritus, omnis satanica potestas,
omnis incursio infernalis adversarii,
omnis legio, omnis congregatio et secta...
Ji juk tavo motina. Tave užauginusi moteris.
Atstojai jai visą pasaulį.
Žinai, kodėl tėtis mus paliko?
Kadangi manyje matė tą pačią kekšę, kokia esi.
Tu buvai išrinktasis.
Piotras sakė turi gydymo dovaną.
- Gal dovanos nebuvo? - Buvo!
Sakiau tučtuojau eiti į savo kambarį!
Pasielgei būtent taip, kaip jis norėjo.
Jis pasakė: "Žinau, kad skaudu ir žinau, kodėl."
To pakako?
Tai buvo tavo kūdikis.
Jei nuvilsi Piotrą, surasiu giliausią šulinį ir tave į jį įmesiu.
Bijokis būti išmestas!
Piotras nėra Jėzus.
Omnis congregatio et secta diabolica,
in nomine et virtute Domini Nostri Jesu Christi, eradicare...
Sebastianai!
Grįžo tėvelis.
Nuo rytojaus pradėsime statybas.
Šventykla bus didžiulė.
Tegu būna tokia didelė, jog talpintų kelias bažnyčias.
Norėčiau...
Azraeli.
Grįžai.
Mano Azraeli.
Mano sūnus.
Kaip matai, mums puikiai sekasi.
Kaip ir visada.
Statome šventyklą.
Bėkite!
Daugiau vandens!
Padėkite!
Labai jus abu myliu.
Tačiau galvoje verda pragaras.
Ką padarei? "Rojus" dega! Kas dabar?
Kas dabar?
Bandysiu gyventi.
O anksčiau negyvenai?
Tada nežinau, ko atėjai.
Tark: "Jėzau, gelbėk mane."
"Jėzau, gelbėk mane."
"Aš noriu gyventi."
Tu gyvensi.
"Jėzau, gelbėk mane, nes noriu gyventi."
Turėjai ramybę! Niekas nekvaršino galvos!
Tu gyventi nori. Gyventi nenori tavo skausmas.
Gyvensi tik jei leisiu! O aš neleidžiu!
- Jėzau, leisk ištverti dar dieną. - Garsiau.
Pažvelk į mane!
- Jėzau, leisk ištverti... - Tegu tave išgirsta.
Žiūrėk į mane!
Jėzau, leisk išverti...
- "Jėzau, leisk ištverti..." - Jėzau, leisk...
Kas tavo Dievas?
- Ne tu! - Ne aš?
- Jėzau, leisk ištverti... - Garsiau!
Jėzau! Leisk ištverti...
Karaliau! Neužgesinsime gaisro!
Daryk kažką, Karaliau!
Ką tu padarei?
Kokį velnią iškrėtei?
Čia mūsų namai!
Stebuklas.
Tai stebuklas!
Stebuklas.
Tėve Mūsų, kuris esi Danguje,
Teesie šventas Tavo vardas...
Tavo istorija dar nebaigta, Sebastianai.
Tai tik pirmas tikrojo gyvenimo skyrius.
Ir?
Radai ką nors?
Ne.
Ir aš ne.
O tu?
Viešpatie brangus.
Tėve.
Jei esi gyvas, duok man ženklą.
Duok ženklą.
Prašau.
Ei!
Ką jūs darote?
Kur einate?
Žmonės!
Jis nežuvo!
Jis pas mus sugrįš!
Karalius gyvas!
Jis gyvas! Negi nesuprantate?
SEBASTIANAS KELERIS PALIKO KULTĄ PRIEŠ 30 M.
DAUGUMA ARTIMŲJŲ NUTRAUKĖ RYŠIUS.
ŽMONĖS TEBELAIKO JĮ KULTO NARIU.
SU MOTINOS PAGALBA JIS KABINASI Į GYVENIMĄ.
KASDIEN JIS SVARSTO, KODĖL PRISIJUNGĖ PRIE "ROJAUS".
SEBASTIANAS KELERIS, 54 M.
Vertė: Selestė Meškauskaitė Iyuno