Как се държа тя по телефона? - Нормално.
Общо взето, дори мило.
Сигурен ли си, че това е добра идея? - Не.
Но сигурно е хубаво да имаш баба. Така ми се струва.
Никога не съм имал, така че не знам.
Когато забременях, моята баба - майката на майка ми...
Само ме прегърна и не каза нито дума.
А майка ми крещя два дни.
Готината баба е съкровище.
Тръгваме ли? - Тръгваме.
Апартамент 12.
А говори ли с Павел?
Не. Не ми вдига телефона.
Може би е добре... - Може би е добре да говориш с Адам?
Благодаря.
Г О Р Д
Добър ден. - Добър ден.
Филип Рачински.
Знам. Заповядайте.
Благодаря, че дойдохте, господине. По телефона...
Може да сте останали малко изненадан.
Така е. Моля ви, наричайте ме Филип.
А госпожицата? - Кики.
Аз съм... Т.е. бях приятелка на Анка.
Готина къща.
Дошъл си с подкрепление. Страх ли те е от мен?
А трябва ли?
Моята внучка...
Хубавица!
Да. Заспа по пътя.
Заповядайте.
Моля, не си събувайте обувките. В изискан дом човек не се събува.
Заповядайте.
Ето това е Филип.
Това е... - Кики.
Кики. А това е внучката ми Антонина.
Ада. - Филип.
Кики. Здрасти. - Приятно ми е.
Съпругът ми Йереми.
Йерек. Много ми е приятно.
И синът ни. Ще се представиш ли? - Как се казваш?
Ксавери. - Здрасти.
И брат ми Хуберт.
Хуберт. - Здрасти, аз съм Кики.
Хуберт. - Хубаво, че дойдохте.
Мама е наготвила толкова ядене, не бива да се изхвърля.
Толкова е сладка!
Много прилича на Кшишек.
Да, естествено.
Какво ще пиете? - Хуберт!
По-тихо, ще я събудиш! Да идем в кабинета.
Аз ще помоля за малко вода. - Е, стига. Има вино.
Да затворя ли? - Не, шофирам, само вода.
Все пак отпускане нещо гроздово? - Стига. С лимон ли да е?
Да, супер.
Вино? - Не. Заради Тошя.
Благодаря.
Това сигурно е Кшищоф.
Ще му отвориш ли?
Купила съм на Тошя един малък подарък...
Като се събуди, ще го премерим.
Купувах го на око, не знам дали ще й е по мярка.
Със сигурност ще й стане. Благодаря.
Е, цялото семейство се събра.
Може ли да поговорим? - Всъщност ние говорим.
Предпочитам в кухнята.
Извинете.
Май Кшищоф не е доволен от посещението ни.
Той си е такъв. Рядко е доволен. - Казах ти, че ще се вбеси.
"Казах ти, казах ти!" И каква полза? - Не започвай...
Да отметнем рождения ден на мама по живо, по здраво и да приключваме.
Страхотно е, че сте тук.
Как беше по пътя, имаше ли тапи?
Във Варшава няма как без тях. - Да...
Кшищоф!
Остани, сине, моля те!
Извинявайте. Ако знаехме, че имате рожден ден, щяхме да вземем подарък.
Разбира се! Откъде можеше да знаеш, като не си от семейството?
Много се радвам, че днес всички сме тук заедно
и се надявам да се срещаме по-често.
Защо е цялото това театро? - Дай по-кротко.
Исках да благодаря на Филип, че така хубаво се грижи за Тошя.
Може да не е най-подходящият момент, но...
Според мен на трудните житейски ситуации
трябва да се дава отпор, а не да си крием главите в пясъка.
Престани да цъкаш, Ксавери.
Да си крием главите в пясъка. И затова смятам, че...
... Кшищоф трябва да осинови Тошя.
Не ми казвай какво трябва да правя. - Кшишек!
За чий си й казала? - Кшишо! По-спокойно.
Ксаверек, вземи моя телефон и иди да гледаш нещо в другата стая.
Детето трябва да има семейство.
Тошя има семейство.
Бях ясен: не искам това дете.
"Не искам това дете..."
Един зрял мъж трябва да бъде отговорен.
Може би аз не съм отговорен.
И не знам чия е вината за това. - Може ли да отгатна?
Сигурно е моя? - Не знам.
Не съм го казал, но не е изключено.
Бракът е за това - за да не се говорят такива глупости!
Хората се женят, договарят се, после имат деца!
А не като сега: отворени връзки, самотни майки, самоубийства...
В главата ти всичко това върви заедно, така ли?
Липсата на брак води до самоубийство, така ли?
И глобалното затопляне ли е там? - Най-важно е забавлението, нали?
"Прави каквото искаш." - Ако можеш, спри алкохола.
Тревожиш ли се за мен? - Да, тревожа се!
Отдавна не съм те виждал трезвена.
Добре.
Доволен ли си? - Прекрасно, мамо! Мамка му...
Прекрасно както винаги! Благодаря.
Няма да остане петно.
Ти, мамо, не бива да имаш дори и куче.
Камо ли деца.
Налей ми, моля те.
Липсвало ли ти е някога нещо? - Да.
Ти, мамо.
Бях дете с ключ на шията. Ти непрекъснато беше на работа,
а като се върнеше, беше бясна, че трябва да се занимаваш с нас.
С нас или с къщата.
Не е честно да го казваш. - Така ли?
Знаеш ли, че Ада си ряза вените?
Знаеш ли? Или не знаеш?
Добре, Кики... Тръгвай. - Не, защо?! Извинявам се! Сядайте!
Със семейството говорим за важни семейни дела.
Е, сядай.
Не си бил единственото дете на работещи родители.
Всяко семейство има проблеми, всяко!
Не сме патологичен случай... - Точно такива сме!
Да наречем нещата с имената им! Ние сме патологичен случай!
Най-хубавите спомени от детството ми са от съседката, която ме гледаше!
С един чужд човек, мамо! Най-хубавите детски спомени!
Кшишек, достатъчно.
Помниш ли как ни биеше през лицата?
А? Как му казваше? "За устатите - шамар през устата!"
Мамка му мръсна! Престани...
Ада, престани да цивриш!
Не бяхме щастливи, мамо.
Кшишо... Стига, толкова ли си глупав?
Кой е щастлив днес? Какво, сега щастливи ли сте?
Такъв е животът. - Не, мамо, не е, и не бива да бъде!
А ти бълнуваш, че бракът е лек за всичко!
Защото е така! Защото това е отговорност.
Жениш се, договаряш се, имаш деца.
А зададе ли си въпроса дали ще бъдеш добра майка?
Зададе ли си въпроса дали искаш да имаш деца? А?
Ти дори внука си не обичаш! И аз съм съвсем същият като теб,
защото никога в живота си не съм обичал никого!
Пропилях най-добрите си години за да ви направя хора! С баща ви...
Че и баща ни в прекрасната картинка на идеалното семейство!
Баща ни!
Вечно се карахте!
Всички съпрузи се карат, така стоят нещата!
Така ли? Ами "тихите" ви дни?
Когато се обиждаше? И не пазаруваше?
Когато нямаше какво да се яде и трябваше да моля татко за пари,
за да му купя храна, мамка му?!
Като се връщаше вкъщи, се бояхме, че пак ще се скарате, ще се обиди
и отново няма да ни говори две седмици! И няма да ни забелязва!
Не беше идеален, но се грижеше за вас!
Грижеше се! По своя извратен начин, мамка му!
Ада не я забелязваше, а към него се отнасяше като към дебил,
защото не беше пълен отличник! Истински рай на земята!
Той искаше да бъдете отговорни зрели хора!
Отговорни?! Да искаш малко дете да е отговорно? Бях колкото него!
Моя ли беше отговорността да се обичате, да не се карате
и да си говорите на някакъв нормален човешки език?!
Филип, скъпи мой...
Никой не може да очаква от теб да поемеш такава отговорност,
затова Кшищоф ще се заеме с дъщеричката си.
Остави това вино. - Просто се тревожа за Тошя.
Ти си млад, животът е пред теб...
Престани! - Не говоря с теб!
Детето има нужда от любов.
А той, за разлика от нас, я обича.
Но е педал!
Жал ми е за теб, мамо.
Но печеното беше вкусно, нали?
Не знам, може да е странно, но...
Жал ми е за тази Олга. - На мен не ми е.
Не трябваше да ходим там.
Да ти сложа ли малко в ръчичката?
Не, не, не! Не го яж!
Не взе подаръците за Тошя.
Не ни се получи добре първата среща.
Това значи ли, че ще има още?
Вече сме роднини. - С роднини най-добре на снимка.
Но трябва да заставаш в средата, защото ще те изрежат.
Може ли да вляза?
Заповядайте.
Здравей, мъничката ми!
Здравей! - Ще пиете ли нещо?
Да. - Какво?
Нека е вода.
О, миличко!
Какви хубави топки имаш тук!
Виж, Тошя!
Виж какво ти е донесла баба!
Гледай каква хубава рокличка!
За принцеса.
Имам само газирана, от хладилника.
Щом няма друга... Какво, ще я пробваме ли? Ела, ела!
С лимон ли? - Да, моля.
Достави на баба това удоволствие -
дай да пробваме рокличката.
Но мисля, че дойде моментът, в който си лягаме да спим...
Принцеса ще сме после, сега е време за сън.
Не можем ли да направим изключение за баба? А?
Когато става дума за сън, не правим изключения за никого.
Разбирам.
Чао, мъничката ми. Чао!
Какво целите, госпожо?
Каните ни у вас, идвате тук, носите подаръци, наричате се баба...
Защото съм й баба! - Моля ви да не идвате повече тук.
Подадох заявление за осиновяването на Тошя.
Надявам се да проявиш разбиране.
Ти знаеше ли за това?
За кое? - Вчера майка ти дойде при мен
и каза, че иска да осинови Тошя.
Ще кажеш ли нещо? - Влез.
Питам дали знаеше!
Не знаех. - Тя не може да го направи!
Разбирам... - Нищо не разбираш!
Говори с нея, забрани й!
Мамка му!
Ти си най-близкият й роднина, имате силна връзка.
Вече си като баща за Тошя. Това ще е основа на аргументацията ни.
Ако ни се удаде да получим право на приемна грижа,
имаме голям шанс за осиновяване и пълни родителски права.
Вчера ходих при майката на Кшищоф. При бабата на Тошя.
За какво? - Искаше да се запознае с внучката.
Така е лесно да вземат генетичен материал от Тошя.
А аз мислех да оспоря бащинството му.
Но той й е биологичен баща. - Не го знаеш със сигурност.
Но това би удължило процедурата и бихме спечелили време.
Колкото по-дълго Тошя е при теб, толкова по-силна става връзката ви.
Доказваш се като опекун. За съда става по-трудно да я вземе.
Нищо не са вземали, бях непрекъснато с нея.
Съдебните решения по правило са в полза на биологичния родител.
Но той не се интересува от нея, не търси контакт.
Може да кажат, че Анка му е пречела и е искала детето само за себе си.
А той е страдал, защото обича дъщеричката си.
Не е нужно да е истина. Но добре! Не е станало нищо страшно,
но следващия път ме информирай за всичко, засягащо делото ни.
Вчера тя идва вкъщи.
Каза, че е подала заявление за осиновяването на Тошя.
Сега вече сме прецакани.
Здрасти. - Здравей.
Извинявай, трябваше да си проветря главата.
Спокойно.
Как е Тошя?
Добре е. Заспа.
Така и не ти благодарих за онова, което ми каза на спирката.
Че Тошя има нужда от баща, а не от пиян вуйчо.
Пак заповядай.
А какво каза Тереса?
Че ще съсипем оная старата в съда.
Обичам те. Ела. Да вървим.
Как е? Готови ли сме?
Ще се издрайфам от нерви. - Подръж я.
Филип, трябва да ти кажа нещо.
Знам всичко. - Не, почакай.
Адам ни чака.
Радвам се. - На какво?
Че Адам ни чака. Ще вземеш ли количката?
Стискам палци.
Благодаря.
Ела насам. - Защо?
За да питаш! Ела.
Като съсед ти беше трън в задника.
Май усетих нещо твърдо? - Господи... телефонът ми.
Надявам се! - Ти си ненормална.
Загубихте облога, госпожо.
Бях ли трезвена? - Дължите ми стотачка.
Питам бях ли трезвена. - Не.
Никак не е красиво да се възползваш от жена в нетрезво състояние.
За какво беше облогът?
Дали Филип ще се справи. Или ще се откаже.
Макар да имаме голямо доверие на тестовете, които прилагаме,
мнението се формира и на базата на интервюто.
Тестовете могат да се интерпретират различно.
Тестът, подплатен с личен разговор, дава най-достоверното мнение.
Г-н Филип е личност, способна на много дълбока емпатия.
Той е искрен, открит, оценява трезво ситуациите,
задълженията и отговорностите.
Под негова грижа детето е в безопасност,
нуждите му са удовлетворени.
След посещение и щателен оглед на място
мога да заявя, че жилището е чисто, подредено,
детето има своя стая, обзаведена като за възрастта му.
Вземайки под внимание младостта на г-н Филип, липсата на опит
и семейното му положение, въпреки позитивните мнения
смятам, че Антонина трябва да бъде настанена в дом за деца сираци.
Г-жо попечител,
домовете за деца сираци от семеен тип в много случаи
са спасение за изоставени, нежелани деца.
Но независимо как ще ги наречем, това са сиропиталища.
Кое е по-важно? Дълбоката любов и връзка
или празните фрази за детски дом от семеен тип,
който наричаме "от семеен тип" само за да успокоим съвестта си,
понеже не бихме отредили такава съдба на собствените си деца?
Може ли човек, който няма контрол над собствения си живот,
който обича алкохола и купоните,
изведнъж да стане добър пример за едно малко дете?
Смятаме ли, че такава личност ще бъде пълноценен настойник?
Че човек, който употребява алкохол и бог знае какво още,
ще може да се грижи за едно беззащитно същество?
Да му осигури безопасност, да му предаде съответните ценности?
Г-н съдия, това описание приляга на много семейства в страната ни.
Бира след работа, вино на вечеря,
липса на интерес към проблемите на детето,
часове наред пред телефона или пред телевизора...
Да не идеализираме семейството с баща и майка!
Нека поне тук да не се поддаваме на господстващите стереотипи!
Да погледнем в огледалото и да се запитаме:
не ни ли се случва понякога да пренебрегваме децата си?
Той е гей. - Г-н съдия!
Г-н адвокат,
моля да информирате клиентката си
за правилата в съдебната зала.
Разбира се, извинете.
Хомосексуалист ли сте, господине? - Нали ви казах!
Това не е предмет на днешното дело. Г-н адвокат!
Ще можете ли да овладеете клиентката си?
Ще се постарая. - Благодаря, г-жо попечител.
Дано, г-н адвокат, дано! Моето търпение е неизмеримо,
но си има граници. Заповядайте. - Възмущението на клиентката ми
е плод единствено на тревогата за бъдещето на любимата й внучка.
Разбираме, че след загубата на сестра си
г-н Филип е направил геройски опит да стане баща, но...
Всички знаем много добре, че младостта трябва да се налудува.
А старостта не трябва ли да си почине?
Г-жо адвокат!
Самотният баща не е пълноценно семейство.
Но затова пък е любящо семейство.
Г-жа Олга - майката на бащата на Антонина, е готова да създаде
стабилна, пълноценна, охолна и любяща среда за внучката си.
Ще се съгласите ли, г-н адвокат, че любовта не се измерва с богатство?
Без демагогия, г-жо адвокат. - За първи път съм съгласна с вас!
Извинете!
Може ли да кажа нещо?
А коя сте вие, госпожо?
Аз съм... тоест бях...
... приятелка на Анка.
На сестрата на Филип. И...
И познавам Филип, откакто се преселиха във Варшава.
Но не исках да говоря за това...
Искам да кажа, че...
Когато забременях, бях на 16 г.
И никого не го интересуваше дали ще създам условия за детето
и дали ще бъда добра майка.
Не крия - не ми беше лесно.
Но се справих.
И знам едно.
Има значение само любовта.
Просто е.
Любовта е най-важна. - Това няма връзка с делото.
Господи, има! През цялото време тук слушам за доброто на детето!
Никой ли не вижда, че това момче ще направи всичко за нея?
Че й е баща от първия ден на живота й...
Извинете, все така не разбирам в качеството на каква говори дамата!
Мога ли да продължа?
Както вече казах, бабата на Антонина ще й осигури стабилна среда.
Стабилното й семейно и доброто материално положение
ще създаде за Антонина сигурни условия,
идеални за развитието й.
Госпожата има ли проблем с алкохола? - Моля?
Питам госпожата дали има проблем с алкохола. Прост въпрос.
Не виждам връзката. - Интересно!
Все пак се изкушавам... - Г-жо адвокат!
По темата. - Разбира се! Уви, картината,
представена от г-н адвоката, е далече от действителността.
Това пред мен е вестникарска статия, цитирам:
"Пияна майка губи сина си на плажа".
Нима ще вярваме на някаква статия? - Не е нужно.
С нас е синът на г-жа Олга, когото тя оставя на плажа 6-годишен.
Защото пияната майка сте вие, нали, госпожо?
И какво? - Да чуем мнението на психоложката
след разговора с Кшищоф и майка му.
Да мислим позитивно.
Аз си... Написах си всичко на лист, за да...
Детето усложнява всичко, прав си. - Чуй ме...
Не... Почакай, секунда.
Извинявай.
Изслушай ме. Аз...
Работата е там, че...
Влюбих се в теб.
И искам да го знаеш. И че хората се събират заедно,
имат деца и са щастливи.
Добре, разбирам - Тошя не е твое дете...
Аз нямам никакъв опит с връзките...
Но ми се струва, че когато има нещо важно...
Когато става нещо важно между хората...
... нещо ценно, нещо... любов!
Когато има любов между хората, си струва да се бориш за нея.
Това е, така мисля.
Добре.
Филип? Филип...
С моята тениска ли си?
Да. Защото мирише като теб.
Свършвам работа в 23 ч.
Да намина ли?
Не знам дали няма да съм заспал.
Може да е твърде късно.
Ти нищо не разбираш, нали?
От нищо не се ядосваш.
Моя безгрижна наденичке...
Да, точно така.
На теб говоря.
Вкусно ли е яйчицето?
Всичко е наред.
А тук майка ти... след малко си счупи ръката.
Комбинацията от алкохол и катерене по дървета не е добра идея.
Гледай, тук сме тримата.
Всичко ни е наред.
Прането не гние в пералнята, а боклукът е изхвърлен.
Нали?
Тошя не ходи гладна.
Яде зеленчуци.
Най-общо правим каквото можем.
Анна Рачинска
Ето тук... Така.
Заповядайте.
Ей сега ще разберем всичко.
Превод ЮЛИАНА ТАНЧЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО