‫- פניסקולה -‬
‫אנדרס?‬
‫למה אתה עירום?‬
‫יבואו תיירים. זה אתר מורשת לאומית.‬
‫אף אחד לא יבוא. קניתי את כל הכרטיסים.‬
‫אני סופג את האנרגיה הטלורית‬ ‫של האבנים האלה.‬
‫בוא.‬
‫בוא, תשכב.‬
‫תשכב.‬
‫ידעת שלאבנים מתחת לטירה יש סגולות קסם?‬
‫הטמפלרים בנו את הטירה הזאת במאה ה-13.‬
‫כל הבניינים שלהם היו במיקומים מרכזיים.‬
‫פורטלים של אנרגיה, אח קטן.‬
‫למעשה, זה היה ביתו של האפיפיור לונה,‬
‫אדם שהכנסייה החרימה והוקיעה,‬ ‫שחי בתקופה בה תוחלת החיים הייתה פחות מ-40,‬
‫אבל הגיע לגיל 94.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אני אגיד לך.‬
‫כי לאבנים האלה‬
‫יש אנרגיית ריפוי.‬
‫ריפוי?‬
‫סרחיו!‬
‫מה אתה חושב?‬
‫אני לא אחד שמזמן אליו בני משפחה‬
‫כדי למסור להם חדשות מדכאות.‬
‫אצלי יש רק חדשות נפלאות.‬
‫אח קטן…‬
‫אני מתחתן.‬
‫שוב?‬
‫זו הפעם הרביעית,‬ ‫ואתה כמובן מאוהב עד מעל הראש.‬
‫לדעתי אפילו יותר.‬
‫תן לי לנחש, רק עכשיו הכרתם.‬
‫כמעט.‬
‫זו לא מתנה לדעתך?‬ ‫-זה מופרך לדעתי.‬
‫סרחיו! האושר הוא נחלתו של האוהב.‬
‫הנאהב אינו אלא פחדן.‬
‫אהבה אמיתית שמורה לצד הפעיל,‬ ‫זה שאוהב ללא מעצורים, כמו כלב.‬
‫ואני זכיתי במתנה הזאת.‬
‫האין זה נפלא?‬
‫אני שמח בשמחתך, אחי.‬
‫תודה.‬
‫אבל לפני הכול,‬
‫היום אתה ואני נחגוג את מסיבת הרווקים שלי.‬
‫יחד.‬
‫הבאת עוד בגדים,‬ ‫או רק את החליפה המשמימה הזאת?‬
‫טוב…‬ ‫-לך תקנה משהו.‬
‫אני צריך לבקר את ההולנדי.‬
‫אתה קונה אמנות?‬
‫משהו כזה.‬
‫- בית הנייר‬ ‫ברלין והגבירה עם ההרמין -‬
‫חשבתי על זה.‬
‫התשובה היא לא.‬
‫בבקשה, דברי בשקט.‬
‫לא אחכה עד שתסיימו את השוד.‬ ‫לא ארשה לתשוקה הזאת לחלוף.‬
‫רק ביקשתי זמן כדי לעשות את זה כמו שצריך.‬
‫מי יודע מה יקרה כשתפסיק לעבוד בשביל בעלי?‬
‫אולי…‬
‫אולי אאבד בך עניין.‬
‫ואולי אתה תאבד בי עניין.‬
‫ואולי…‬
‫תמות בקרב יריות.‬
‫ואולי, בניגוד לכל התחזיות שלך,‬
‫נהיה מאושרים.‬
‫אני מפריע?‬
‫הלוואי שהיית בא לפני שתי שניות.‬
‫האיש הזה…‬
‫ניסה לנשק אותי.‬
‫יקירתי, תוכלי להשאיר אותנו לבד?‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬
‫תגיד לי שלא נישקת את אשתי.‬
‫אפילו לא ניסיתי.‬
‫אני נשבע.‬
‫אני יודע שזו האמת.‬
‫אנחנו עוברים תקופה קשה.‬
‫היא מעמידה פנים שלא, אבל אני שם לב.‬
‫אני שם לב לכול.‬
‫לכול.‬
‫ואתה כאן,‬
‫ורכשת את אמוננו, זכית בחברותנו.‬
‫וזה הופך אותך לפיתיון המושלם‬ ‫כדי להזין את הפנטזיה הזאת.‬
‫בכל מקרה, אני יודע מתי גבר משקר לי.‬
‫עכשיו תקשיב,‬
‫אם תחשוב אפילו לרגע להניח אצבע על אשתי,‬
‫אם תיגע בה, אם תנשום את אותו אוויר כמוה,‬
‫אני נשבע באלוהים שלא תצא מהארמון הזה,‬
‫כי אני אקבור אותך עם התאומים בקריפטה.‬
‫בעודך בחיים.‬
‫אבל אשאיר לך חור קטן.‬
‫קטנטן.‬
‫כדי שתוכל לנשום כמה ימים‬
‫ויהיה לך די והותר זמן להתחרט.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫טוב מאוד.‬
‫קוקטייל ראשון. סקס על החוף.‬
‫טוב, תספר לי.‬
‫מי היא?‬
‫קוראים לה קנדלה.‬
‫שיר הלל לחיים.‬
‫מה היא עושה בחיים?‬ ‫-היא גנבת.‬
‫ותכננו תוכנית יחד.‬
‫אבל אל חשש.‬ ‫אין סיבה לדאגה, כי זה שוד מזויף.‬
‫מה זאת אומרת, מזויף?‬
‫אציל. אדם בלתי נסבל.‬
‫הוא ביקש ממני לגנוב ציור.‬
‫הסכמתי, אבל אני לא אעשה את זה.‬
‫הסכמת, ולא תעמוד במילתך?‬
‫לא כי חסרים לי רעיונות. נהפוך הוא.‬ ‫אין דבר קל יותר מאשר לגנוב יצירת אמנות.‬
‫אנדרס.‬
‫צהריים טובים.‬ ‫-היי. מה שלומך?‬
‫לשדוד את בנק ספרד, זה מסובך.‬
‫לא משנה אם זה קל או קשה.‬
‫נתת את מילתך, וזה כל מה שיש באמת לגבר.‬
‫ערכים, אנדרס. ערכים.‬
‫סרחיו, בוא הנה.‬
‫האיש הזה ירצה להרוג אותי כשיפתח‬ ‫את הכספת שלו ויראה שהציור שפנטז עליו‬
‫היה רק תרמית שנועדה לגנוב את כל הכסף שלו.‬
‫אנדרס, האיש הזה אולי אציל,‬
‫אבל הוא גם פושע.‬
‫אתה רוצה לחיות במחשבה שמאחורי כל דלת‬
‫עלול להסתתר מתנקש שבא להרוג אותך?‬
‫הדרך היחידה להבטיח את שלומך‬
‫היא לוודא שבסופו של דבר‬ ‫הוא יזכה במשהו ויאבד משהו,‬
‫שהוא יפסיד יותר ממה שהוא ירוויח‬ ‫אם הוא ינסה לנקום בך.‬
‫או ששנינו ננצח או ששנינו נפסיד.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אבל לשם כך עליך למלא את חלקך בעסקה.‬ ‫-אתה צודק לחלוטין.‬
‫ואחרי הכול, לתכנן תוכנית‬ ‫ואז לא להוציא אותה לפועל, זה…‬
‫לא ממש מלהיב.‬
‫זה עדיף בהרבה.‬
‫תגנוב את הציור.‬
‫אני אגנוב את הגבירה עם ההרמין.‬
‫של לאונרדו?‬
‫איך…‬
‫איך תעשה את זה?‬
‫למה עכשיו?‬
‫כי כבר לא נשארו גבולות לחצות.‬
‫כי אם בעלך יהרוג אותי,‬ ‫אני מעדיף למות אחרי שנישקתי אותך.‬
‫ועכשיו שנישקתי אותך, אני לא מתכוון להפסיק.‬
‫גברתי, באתי לקחת את המפתחות של הדוכס.‬ ‫הוא השאיר אותם בחדר האמבטיה.‬
‫לא ראיתי אותם.‬
‫אם אמצא אותם, אביא אותם אחר כך.‬
‫הוא רוצה אותם עכשיו.‬ ‫את יודעת שזה מלחיץ אותו.‬
‫אני מתלבשת.‬
‫אמרתי שאביא אותם אחר כך.‬
‫לשלוח עוזרת לסדר לך את המיטה?‬
‫אין צורך.‬
‫אני יכולה לעשות את זה בעצמי, תודה.‬
‫- ונוס -‬
‫קיילה, אני עסוקה.‬
‫לא, רק רגע. זה חשוב.‬
‫קרה משהו?‬ ‫-לא, עוד לא.‬
‫אבל משהו יקרה. הקדמתי לדייט בשעה.‬
‫דייט? עם ברוס?‬
‫עם ברוס. ועם קלאודיו, המאהב שלי.‬
‫נראה שנהיה בזוגיות משולשת.‬
‫הכנתי רשימה של יתרונות וחסרונות‬ ‫על כל אחד מהם,‬
‫אבל יש בה רק דברים טובים.‬
‫זו לא שיטה טובה במיוחד.‬
‫סליחה, עוד מרגריטה עם יותר טקילה, בבקשה.‬
‫קיילה, את בסדר?‬
‫אני קצת שיכורה.‬
‫תקשיבי, קמרון.‬
‫כששכבת עם ג'ימי…‬
‫עדיין היו לך ספקות?‬
‫ידעת אם את מאוהבת בג'ימי או ברוי?‬
‫ידעתי טוב מאוד.‬
‫ברוי.‬
‫הייתי מאוהבת בו לחלוטין.‬
‫ואז ג'ימי הגיע והכול נדפק.‬
‫כשירדתי לדבר איתו היו לי פרפרים בבטן,‬
‫וחשבתי שהסיבה היא ש…‬
‫אראה שוב את אהבת חיי.‬
‫אבל פישלתי.‬
‫איבדתי את הראש.‬
‫עברנו מבר לבר, הוא הזמין אותי להופעה…‬
‫נסחפתי בזה.‬
‫רק אחרי ששכבנו על החוף הבנתי.‬
‫הבנתי שהרגשתי ככה, שהיו לי פרפרים בבטן,‬
‫לא כי ראיתי את ג'ימי שוב.‬
‫אלא כי הבנתי שרוי הוא האדם הכי חשוב בחיי.‬
‫ואת יודעת מה?‬
‫כשחזרתי הביתה, מרוב אהבה…‬
‫לא הייתי מסוגלת לומר לו את זה.‬
‫רק האשמתי אותו בכל מה שקרה.‬
‫אז תגידי לו, כן?‬
‫אם את חושבת שרוי הוא אהבת חייך,‬ ‫את חייבת להגיד לו.‬
‫אולי אדבר איתו כשאחזור.‬
‫בסדר.‬
‫אבל תחזרי בקרוב, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫אני חייבת לסיים.‬
‫ברוס רוצה שנהיה בזוגיות משולשת.‬
‫באמת?‬
‫זה קצת גדול עליי.‬
‫זוגיות רגילה קשה לי,‬ ‫אז על שלישייה אין על מה לדבר.‬
‫אני לא טובה במערכות יחסים צמודות.‬
‫ואתה תגיד, "בטח שכן", אבל לא.‬
‫אני לא טובה בדברים האלה, לא.‬
‫אני לא ממש מכיר אותך, אבל…‬
‫זו הסיטואציה הכי מוזרה שהייתי בה.‬
‫זו באמת סיטואציה מוזרה. הגעת כמאהב,‬
‫ואולי תצא מכאן מאורס,‬
‫ובסוף שלושתנו נתחתן בלאס וגאס.‬
‫טוב, לפני שנגיע ללאס וגאס,‬ ‫אני רוצה לומר משהו.‬
‫כי אני חושב…‬
‫אני חושב שאני לוחץ עליכם‬ ‫ללכת רחוק יותר ויותר, וזה…‬
‫זה לא הוגן.‬
‫קיילה, אני…‬
‫טענתי שאני עושה את זה מאהבה,‬
‫מרוחב לב,‬
‫כי זה מודרני, לאהוב יותר מאדם אחד.‬
‫אבל זה שקר. רוי פקח את עיניי.‬
‫האמת היא שאני מפחד.‬
‫אני מפחד‬ ‫כי מעולם לא אהבתי מישהי בעוצמה כזאת.‬
‫והרעיון המגוחך הזה של זוגיות משולשת‬
‫הוא רק ניסיון נואש להיאחז בך.‬
‫כי כולנו יודעים שהוא…‬
‫הוא זה שנכנס ברוח סערה לחייך, ואני…‬
‫אני זה שנבלע ברקע.‬
‫אז קיבלתי החלטה.‬
‫אני אעזוב.‬
‫המרגריטות שלכם.‬
‫אבל הערב…‬
‫הערב ניפרד כמו שצריך.‬
‫שלושתנו.‬
‫ובלי להתבאס או לעשות פרצופים. הערב נחגוג.‬
‫לחיי השלישייה הקצרה ביותר בהיסטוריה.‬
‫מה דעתך?‬
‫זה מבריק, אחי.‬
‫תביא חיבוק.‬
‫ועכשיו העבודה נגמרה והמסיבה מתחילה.‬
‫זו מסיבת רווקים.‬
‫איזו מין מוזיקה זו?‬
‫לדעתי קוראים לזה פלמנקו צ'יל.‬
‫אתה זוכר את המסיבות בבית שלנו,‬ ‫כשהדודות של אימא שרו בשישה קולות?‬
‫לא. לא, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫נראה לילדים האלה‬ ‫איך עושים את זה בקליפורניה.‬
‫בבקשה, אני מתחנן…‬
‫בבקשה, אל תעשה לי את זה.‬
‫אז…‬
‫אני אזוז.‬
‫היה לילה מדהים.‬
‫קלאודיו.‬
‫היה תענוג.‬
‫קיילה.‬
‫נתראה.‬
‫זוכר את קפטן הוק?‬
‫הוא דחף את פיטר פן עם החרב שלו במורד הקורה‬ ‫כדי להפיל אותו לכרישים.‬
‫כן.‬
‫את מרגישה כמו פיטר פן בקצה הקורה?‬
‫והגעתי עד כאן רק כי…‬
‫זה נס למצוא אדם נפלא כמוך.‬
‫והייתה לי הארה.‬
‫הבנת שאת אוהבת אותו, נכון?‬
‫ידעתי מההתחלה שככה זה ייגמר.‬
‫אני הפולש בסיפור הזה.‬
‫זה היה סיפור יפה.‬
‫כל אחד צריך רומן נפלא‬
‫כדי להבין עד כמה סיפור האהבה שלו מדהים.‬
‫אולי כדאי שתרוצי בעקבותיו.‬
‫נהדר לראות את הזריחה אחרי לילה נפלא כל כך.‬
‫אין ספק.‬
‫האמת, אתה צריך להתחתן יותר.‬ ‫אתה לא מתחתן מספיק.‬
‫אני אביא לנו קפה.‬
‫- קמרון -‬
‫צדקת. זה משלוח של יהלומים.‬
‫החבאתי טלפון בשק,‬
‫אז אם הם יזיזו את הסחורה, נוכל לאתר אותם.‬
‫רואה? לפעמים לא מספיק לעשות מה שאומרים לך.‬
‫ביי, ברלין.‬
‫תודה.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-הכול מושלם.‬
‫השגתי קלף מנצח נגד הדוכס חדל האישים.‬
‫- מחיקה -‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫את בסדר?‬
‫את נראית קצת מסוחררת.‬
‫הסערה. אני לא מרגישה טוב.‬
‫החברה שלך כריסטינה התקשרה אליי.‬ ‫-איך היא מרגישה?‬
‫היא בסדר.‬
‫טוב, עד כמה שאפשר אחרי שהרעלת אותה.‬
‫ועכשיו תגידי לי מה את עושה כאן.‬
‫אני גנבת.‬
‫אני מסתננת ליאכטות יוקרה‬ ‫כי לנוסעים יש תכשיטים וחפצים יקרי ערך.‬
‫מבריק.‬
‫את עובדת לבד?‬
‫אני לא צריכה אף אחד אחר.‬
‫בואי נעשה משהו.‬
‫נחשוב על שלוש האפשרויות לסיבה שאת כאן.‬
‫שבי.‬
‫אפשרות ראשונה: את גנבת שפועלת לבד,‬
‫באת לגנוב תכשיטים‬
‫ובסוף חוררת את המיטה שלך בחיפוש אחר אורז.‬
‫תני לי את הטלפון הנייד.‬
‫אפשרות שנייה: את שוטרת סמויה‬
‫ובאת לערוך חיפוש בספינה בעקבות טיפ ממלשין.‬
‫אבל אני שולל את האפשרות הזאת.‬
‫תפתחי את הנעילה.‬
‫למה אתה שולל אותה?‬
‫כי שום שוטר לא טיפש מספיק‬ ‫כדי לעשות חור בספינה.‬
‫והאפשרות השלישית…‬
‫היא שאת שייכת לכנופיה.‬
‫כנופיה שבדרך כלשהי‬ ‫השיגה מידע לגבי המטען שלנו‬
‫ושלחה אותך לעשות את העבודה המלוכלכת.‬
‫כנופיה עם שמות של כוכבי לכת.‬
‫קפטן, צריכים אותך בגשר.‬
‫בסדר.‬
‫נצטרך לדחות את זה.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫כשאחזור, תני לי את השמות האמיתיים‬ ‫של חברי הכנופיה.‬
‫אחרת תחטפי היפותרמיה, ומזה לא מתאוששים.‬
‫את לא מתארת לעצמך כמה מלחים נופלים לים.‬
‫זה מטורף.‬
‫חברים, ידידים, בוקר טוב.‬
‫השתזפת?‬
‫כן. שכבתי על החוף וחשבתי קצת,‬
‫ויש שינוי בתוכניות.‬
‫נגנוב את הגבירה עם ההרמין.‬
‫למה?‬
‫כי זה יבטיח לנו חיים שלווים בשארית ימינו.‬
‫תראה.‬
‫מה זה?‬
‫העסק המלוכלך שהדוכס מחביא ביאכטות שלו‬ ‫ושמכניס לו ערמות של הון שחור‬
‫הוא הברחת יהלומים.‬
‫קמרון חשפה את זה.‬
‫יהלומים?‬
‫יהלומים גולמיים מחופי אפריקה.‬ ‫-הברחת אבני חן‬
‫היא אחת הפעילויות הפליליות הרווחיות ביותר.‬
‫מהמכרות בבוטסואנה ובסיירה לאון‬
‫היהלומים מוברחים לשוק השחור בכמויות,‬ ‫בדרך כלל ע"י פועלים שגנבו אותם.‬
‫יהלום גולמי שהדוכס קונה‬ ‫ב-100 או ב-200 דולר‬
‫נמכר אחרי ליטוש ב…‬
‫75,000 אירו?‬ ‫-לא פחות.‬
‫ומכיוון שמבריחים‬ ‫לא מגלים רחמים כלפי בוגדים,‬
‫נמלא את המשימה שלנו.‬
‫סליחה, אז אנחנו כבר לא שודדים‬ ‫את הכספת עם הכסף?‬
‫נשדוד גם אותה,‬
‫אבל קודם נגנוב את הציור.‬
‫אני רוצה להראות לכם משהו. סליחה, קיילה.‬
‫אני חושב שימי ההכנות‬ ‫לקראת גנבת הגבירה עם ההרמין‬
‫היו המאושרים בחיי.‬
‫עם האנרגיה המתוקה שהאהבה נותנת לך,‬ ‫עם יופיה המכשף של סביליה,‬
‫ועם החברים שלי.‬
‫התכוננו ברמת המילימטר לכל תרחיש אפשרי‬
‫כדי להכין את המופע הגדול ביותר‬ ‫בתולדות שודי האמנות.‬
‫- מוקד חירום -‬
‫- אין קליטה -‬
‫לא.‬
‫לאחר מחשבה מרובה,‬
‫קיילה ואני הבנו‬ ‫איך לפתוח את הדלת האחרונה של הכספת.‬
‫כשעברנו על הנתונים מהמכ"ם,‬
‫מצאנו שקע בדלת.‬
‫עיגול קטן בקוטר של כחמישה סנטימטרים.‬
‫ראיתי אותו בעצמי.‬
‫חשבנו שזה סורק ביומטרי,‬
‫אבל במקרה כזה הוא היה עשוי‬ ‫מסיליקון ומאלומיניום, לא מפלדה.‬
‫אנחנו משוכנעים שזה מנגנון פתיחה מגנטי.‬
‫זה הגיוני לחלוטין.‬
‫וזה מתאים לאופי המעוות של הדוכס,‬
‫אדם אקסצנטרי‬ ‫שנע בין קצוות מנוגדים של מורכבות ופשטות.‬
‫בדיוק. וראיתי את המגנט.‬
‫הוא מחובר לצרור המפתחות שלו.‬
‫אז רק צריך שמישהו יגנוב את המגנט.‬
‫מהכיס שלו, בלי להתחכך בו אפילו,‬
‫באמצעות זריזות ידיים מבריקה.‬
‫לא, בשום פנים ואופן.‬
‫הפעם לא אערבב בין חיי המקצועיים והאישיים.‬
‫אני אדבר איתה.‬
‫הנה, המפתחות.‬
‫חיבקתי את הדוכס כדי לאחל לו נסיעה טובה‬
‫ולקחתי אותם מהכיס שלו.‬
‫את בטוחה שהוא לא שם לב שגנבת אותם?‬
‫לא גנבתי אותם. החלפתי אותם במפתחות אחרים.‬
‫איפה קרם הידיים שלי?‬
‫אפשר, אדוני הדוכס?‬ ‫-תיכנס.‬
‫אז ככה…‬
‫יש לי חששות.‬
‫אני לא סומך על האנשים שהכנסת לארמון.‬
‫וסלח לי,‬
‫אבל אתה יושב איתם לאכול‬ ‫ויורד לאורוות לשיר איתם.‬
‫כדאי שתזכור למה הבאת אותם לכאן, אדוני.‬
‫הם גנבים, לא חברים.‬
‫מה אתה רוצה לומר לי, סנטוס?‬
‫יש לי תחושה שהם לא יגנבו‬ ‫את הגבירה עם ההרמין.‬
‫הם ישדדו אותך.‬
‫ואתה?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫אני נכנס לספרייה מדי יום‬ ‫ורואה מה הם עושים.‬
‫אני חושב שהם יגנבו את הציור.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-איפה האורחים שלנו?‬
‫בספרייה.‬
‫אני לא מחכה יותר.‬ ‫-אלווארו, מה קורה?‬
‫נותרו 24 שעות עד השוד, ולא סיפרתם לי כלום.‬
‫כלום!‬ ‫-מה מדאיג אותך, אדוני הדוכס?‬
‫שאין לנו די כישרון לגנוב את הציור‬ ‫בגאוניות ששוד כזה ראוי לה?‬
‫אתה חד הבחנה.‬
‫כן, זה בדיוק מה שמדאיג אותי.‬
‫כי זה יהיה בלתי נסלח‬ ‫אם זה לא יהיה שוד המאה.‬
‫אתה מבין?‬
‫אני רוצה שידברו על זה בסביליה‬ ‫במשך עשרות שנים.‬
‫אני רוצה כתבה של שני עמודים‬ ‫בוושינגטון פוסט.‬
‫אני רוצה שהגבירה עם ההרמין‬ ‫תפתח את מהדורות החדשות בפיליפינים.‬
‫אני מבין אותך היטב.‬
‫אם כך, שב ותיהנה.‬
‫זו המשאית המשוריינת‬ ‫שתעביר את הגבירה עם ההרמין.‬
‫קירות פלדה בעובי 35 מילימטרים.‬
‫תרצה לשחק, אדוני הדוכס?‬
‫איך לדעתך נפתח את המשאית?‬
‫שני חברי צוות עם מבערים תרמיים?‬
‫זה ייקח לנו בערך תשע דקות.‬
‫במרכז העיר, בצהריים,‬ ‫יהיו לנו רק כמה שניות.‬
‫כמה מרגש.‬
‫איך תעשו את זה?‬
‫נפתח אותה בעזרת הקוד.‬
‫תמתינו בשדה התעופה עם משקפת‬ ‫כשהם יפתחו את המשאית כדי להעמיס את הציור.‬
‫ראשית, זה חוסר אחריות‬ ‫להמר הכול על הצלחה של מהלך אחד,‬
‫ועוד צפייה דרך משקפת.‬
‫שנית, הם מכסים את המשאית בברזנט‬ ‫כדי למנוע תעלולים כאלה.‬
‫ברוס.‬
‫אז איך תעשו את זה?‬
‫יש רגע מושלם שבו המשאית נפתחת.‬
‫48 שעות קודם לכן, בהאנגר מבודד,‬
‫הם בודקים שהכול תקין ושמכל הדלק מלא.‬
‫אבל בשלב הזה כבר התקנו ארבע מצלמות‬ ‫וראינו כל מה שקורה שם. קיילה.‬
‫הקוד.‬
‫זה…‬
‫זה מדהים.‬
‫תראי מה זה, יקירה.‬
‫הם נראים כמו חניכים בצופים‬ ‫שמצטלמים עם המדריך שלהם,‬
‫אבל הם למעשה כמה מהפושעים‬ ‫המבריקים ביותר במדינה כולה.‬
‫איפה תבצעו את השוד?‬
‫בגשר טריאנה.‬
‫גשר טריאנה…‬
‫בבקשה,‬
‫תגיד לי שאוכל להיות בבר על אחד הגגות‬
‫ולצפות ביצירת המופת שלי בשידור חי.‬
‫מובן שלא. עליך להיות רחוק ככל האפשר.‬
‫סע לחברים בכפר שיוכלו להעיד שהיית איתם.‬
‫ואל תחפש באינטרנט שום דבר‬ ‫שקשור לגבירה עם ההרמין.‬
‫אם אי פעם יחשדו בך,‬ ‫אמצעי הזהירות האלה ישמשו הוכחה לחפותך.‬
‫חס וחלילה. אני אעזוב.‬
‫אבל תגיד לי איך תגנוב אותה.‬
‫דמיאן, המשאית עולה על הכביש המהיר.‬
‫תתמקם בעמדה.‬
‫המשאית בטווח ראייה. היא מאחורינו.‬
‫מבצע נחיל יוצא לדרך.‬
‫מה זה מבצע נחיל?‬
‫לא משהו מסובך.‬ ‫רק לכתר את המשאית בנחיל מכוניות‬
‫שאנחנו שולטים בהן.‬
‫הלוגיסטיקה מסובכת. תצטרך לפחות 19 כלי רכב.‬
‫יש לך נהגים שאתה סומך עליהם?‬
‫בעיניים עצומות.‬
‫אשתי לעתיד.‬
‫אני כבר מאחורי המשאית, חומד.‬
‫והחותנים החדשים שלי.‬
‫אני בעמדה.‬
‫כולנו בעמדה.‬
‫לצופף שורות.‬
‫המשאית הזאת תהיה במרכז השיירה שלנו.‬
‫כמו מרים הבתולה במצעד.‬
‫אבל הם יחשבו שהם פשוט תקועים‬ ‫בפקק תנועה שגרתי‬
‫שנגרם בגלל משאית אבטיחים.‬
‫אין דבר שמזוהה פחות עם שוד אמנות מתוחכם‬
‫מאשר משאית אבטיחים. אבטיחים!‬
‫איפה תעשה את זה?‬
‫בגשר טריאנה, באור יום.‬
‫גשר טריאנה.‬
‫בחרת גשר כדי לשלוט‬ ‫בשתי נקודות הגישה היחידות.‬
‫בדיוק.‬
‫ומכיוון שאנחנו לא רוצים טרגדיות,‬
‫הצעד הראשון יהיה לחסום‬ ‫את שבילי הולכי הרגל והאופניים.‬
‫ככה…‬
‫ניצור מעבר מבוקר לשיירה שלנו.‬
‫השיירה שלנו תגיע לזירת המבצע.‬
‫זה יהיה הזמן למופע האשליות שלנו.‬
‫אני מת על קסמים.‬
‫מוכן, רוי?‬
‫מוכן.‬
‫המופע שלנו יתחיל בתקרית טרגית‬
‫שתמשוך את תשומת הלב של הקהל היקר שלנו:‬
‫פיצוץ בצמיג.‬
‫בואו נשחק.‬
‫ברגע שהמשאית תחסום את הכביש,‬
‫תתחיל סימפוניה של חריקות בלמים.‬
‫המטענים יוסתרו במכוניות.‬
‫כמו אלה שמשתמשים בהם‬ ‫לאפקטים מיוחדים בסרטים.‬
‫אלה החיישנים.‬
‫נגיעה קטנה ו…‬
‫ניצור אזור אפוף עשן‬ ‫מסביב למשאית המשוריינת,‬
‫ונמשיך לשחרר עשן.‬
‫עשרות הולכי רגל יאמינו‬ ‫שהם עדים לתאונה טרגית.‬
‫אבל נוודא שתשומת הלב שלהם‬ ‫תנדוד ללא הרף מנקודה אחת לאחרת.‬
‫כדי שלא יהיה להם זמן לחשוב.‬
‫אחורה! המשאית עומדת להתפוצץ!‬
‫תתרחקו!‬
‫ובעוד המבט שלהם עובר מפיצוץ לפיצוץ…‬
‫אף אחד מהם לא ישים לב שבתוך העשן הזה,‬
‫באמצע הגשר,‬
‫מתבצע שוד האמנות הגדול ביותר בהיסטוריה.‬
‫אלה העתקים מדויקים של מטען חבלה.‬
‫מרשים.‬
‫- אם תפתחו את הדלת, אפוצץ מטען חבלה -‬
‫הם לא יפתחו את הדלת ויסתכנו בפיצוץ.‬
‫אף אחד מהם לא נראה כמו שוורצנגר.‬
‫רוברטו קורנחו ובלאס מנסיה‬
‫לא נראים לי כמו גיבורים שיקריבו את עצמם‬
‫כדי להגן על אמנות הרנסנס.‬
‫הציור והכן שלו בגובה 59 ס"מ וברוחב 45 ס"מ.‬
‫אז יצרנו לו אריזה בהתאמה אישית.‬
‫- פיצה טריאנה‬ ‫סביליה -‬
‫נוציא את הגבירה עם ההרמין בתוך קופסת פיצה?‬
‫בדיוק. עם שליח.‬
‫גאונות צרופה.‬
‫עכשיו מגיעה ההברקה האמיתית של המבצע הזה.‬
‫כשהגבירה עם ההרמין תחצה את סביליה‬
‫על אופנוע שליחים,‬
‫חבורת פושעים תתחיל לפרוץ למשאית‬ ‫עם מבערים תרמיים.‬
‫נחתוך את הפלדה ב-3,500 מעלות.‬
‫כשנהיה באמצע העבודה,‬
‫סירנות יתחילו ליילל ברחובות הסמוכים.‬
‫אנחנו עוזבים!‬
‫הכול יבוים בצורה מחושבת‬ ‫כדי ליצור רושם של בריחה חפוזה.‬
‫וכשהשוטרים יגיעו לתוהו ובוהו הזה,‬
‫יהיה להם קשה להבין מה קורה.‬
‫פתאום, כשעננת העשן עדיין מרחפת מעל הגשר,‬
‫הם יתחילו לעשות אחת ועוד אחת.‬
‫קוד 10-79, ניסיון שוד.‬
‫מטעני חבלה! כולם להתרחק! קדימה!‬
‫כשהם יפתחו לבסוף את דלת המשאית המשוריינת…‬
‫תישמע אנחת רווחה.‬
‫הם יראו את הגבירה עם ההרמין‬ ‫באריזה המאובטחת שלה.‬
‫ללא פגע.‬
‫העתק מושלם של הגבירה עם ההרמין.‬ ‫לכן ביקרת את ההולנדי.‬
‫נכון.‬
‫נחליף את המקור בהעתק.‬
‫זה העתק מופתי.‬
‫שני רק ללאונדרו דה וינצ'י עצמו.‬
‫שחזרנו הכול במדויק.‬
‫סרט האריזה,‬ ‫הזכוכית חסינת הכדורים, כן האלומיניום,‬
‫ואפילו קוד הזיהוי של היצירה.‬
‫מחולל מספרים יוצר קוד אקראי‬ ‫ברגע שהיצירה עוזבת את המוזאון.‬
‫איך הדפסתם את המדבקות האלה‬ ‫אם הציור עוד לא יצא מפולין?‬
‫ניצלנו פרצות בתוכנה‬
‫ושינינו את הקוד בלי להשאיר עקבות.‬
‫- הקוד תקין -‬
‫הכול בסדר.‬
‫הם יאמינו שזה היה ניסיון שוד שהשתבש.‬
‫והם יאמינו בזה הרבה זמן.‬
‫התוכנית מבריקה, אבל…‬
‫איפה תהיה הגבירה עם ההרמין האמיתית?‬
‫היא תטייל בסביליה בשקית של חנות כלבו.‬
‫המקום האחרון שבו יחפשו שלל של שוד‬
‫שאיש כלל לא יודע שבוצע.‬
‫…סלי נצרים לפטריות פורצ'יני.‬
‫- שעה לאחר מכן -‬
‫הן ממש חמודות, ויש להן…‬
‫וכעת למבזק מיוחד מסביליה,‬
‫שם התרחש ניסיון שוד בגשר טריאנה.‬
‫מטרת השודדים הייתה ציורו המפורסם‬ ‫של לאונרדו דה וינצ'י,‬
‫הגבירה עם ההרמין,‬
‫שיוצג בקרוב בבירת אנדלוסיה.‬
‫עד כה לא דווח על נפצעים.‬
‫הם עשו את זה.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫היא שלי.‬ ‫-מזל טוב, אדוני.‬
‫לרגע כמעט איבדתי אמון בגללך.‬
‫בגלל הבינוניות שלך.‬
‫בגלל המנטליות השלילית שלך.‬
‫רק ניסיתי להיות זהיר, אדוני.‬
‫להתראות.‬
‫תמשיך לבד. אני הולך.‬
‫בו ברגע שהדוכס ניתק את הטלפון לסנטוס,‬
‫כלב השמירה שלנו,‬
‫פרט אחד שנשכח מליבנו חרץ את דיננו למוות.‬
‫אני רואה שהבאת תיק משלך.‬
‫כמה זמן אני כבר כאן?‬
‫את מתכוונת לדבר?‬
‫בסדר, עוד קצת טקילה.‬
‫נו?‬
‫אין לי שום כנופיה.‬
‫וגם אם הייתה לי, לא הייתי אומרת לך.‬
‫מה מצבנו?‬
‫אין אף אחד ברדיוס של 67 ק"מ.‬
‫זה אומר שלא יתמזל מזלך להיתקל בספינה אחרת.‬
‫וככל שתשחי יותר, כך תסבלי יותר,‬ ‫כי תתעייפי ותאבדי חום גוף.‬
‫החוף הקרוב ביותר הוא אלג'יריה,‬
‫במרחק של 600 ק"מ מכאן.‬
‫תני לי משהו.‬
‫מי רוצה לבגוד בבוס שלי?‬
‫או מי רוצה לשדוד אותנו?‬
‫תני לי משהו קטן.‬
‫כדי שנוכל להגן על עצמנו, לעזאזל.‬
‫או שתדברי, או שתטבעי.‬
‫הבוס שלי הוא מר לי.‬
‫לי?‬
‫מר לי?‬
‫רע לי ומר לי.‬
‫יש לך יותר חוצפה משכל.‬
‫אני אצא מהמים.‬
‫אני לא יודעת איך.‬ ‫אני אמצא איזה קרש צף מזדיין.‬
‫כלום לא ישבור אותי.‬
‫ואני נשבעת שניפגש שוב.‬
‫נדווח על היעלמותך עם שחר.‬
‫עד אז, בהצלחה.‬
‫פיצוח הקוד התחיל.‬
‫לפי המכ"ם, יש צילינדר מתחת לכספת.‬
‫כפי שרואים מהצבע, הוא מכיל מתאן.‬
‫ברגע שהאש תכלה את המתאן ואת החמצן,‬
‫המאגרים יתמלאו מחדש.‬
‫או שלא. אנחנו לא יודעים‬ ‫אם הם מתמלאים אוטומטית‬
‫או אם מישהו צריך להפעיל את המערכת.‬
‫נכון, אבל צריך לקחת את זה בחשבון.‬
‫כשאפרוץ את הדלת, ברוס ורוי ייכנסו,‬
‫ויהיה פיצוץ בטבעת הפנימית.‬
‫ויקרה מה שיקרה,‬
‫אתם חייבים לצאת עם הכסף‬ ‫ברגע שהדלת תיפתח שוב.‬
‫לפני שיהיה פיצוץ נוסף,‬
‫כדור אש שלא נוכל לשרוד.‬
‫חמש ספרות.‬
‫מצטער, אבל אין לי אומץ להיכנס.‬
‫ברוס, אל תיכנס.‬
‫יש לנו חליפות חסינות אש, חמצן וקסדות.‬
‫אנחנו יכולים להיכנס לגיהינום עצמו‬
‫בהתלהבות מלאת אדרנלין.‬
‫רוי…‬ ‫-זה רק 40 שניות, ברוס.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-לא, רוי.‬
‫אתה צריך להיכנס לשם‬ ‫כדי לקבל את מנת האדרנלין שלך‬
‫ולא להרגיש שאתה האדם הכי אומלל בעולם.‬
‫כמו אחד הטיפשים האלה‬ ‫שעושים את ההפך ממה שהם מרגישים.‬
‫שבמקום להיות עצובים, מחייכים ושותים שמפניה‬
‫כי החברה שלהם עזבה אותם.‬
‫שבמקום לברוח מכדור אש,‬
‫רצים לעברו כדי לא לשמוע את הכאב.‬
‫אתה כל כך עלוב. אני לא יודע איך לעזור לך.‬
‫אל תיכנסו לשם.‬
‫יופי, סוף סוף מישהו חושב בהיגיון.‬ ‫בואו נלך.‬
‫שתי ספרות.‬
‫דמיאן, אני נכנס.‬
‫השטח פנוי?‬ ‫-פנוי לגמרי.‬
‫רוי, אל תעשה שטויות.‬
‫רק עוד ספרה אחת.‬
‫ברוס! ברוס, לא.‬
‫ברוס, אל תיכנס! ברוס!‬
‫ברוס! ברוס, לא!‬
‫שמישהו יגיד לי מה לעזאזל קורה.‬
‫שניהם נכנסו פנימה.‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫- סורק ביומטרי -‬
‫- התאמה חלקית -‬
‫כדור האש יתלקח בקרוב.‬
‫רוי, ברוס, אתם שומעים?‬
‫בינתיים אנחנו בסדר. החליפה מחזיקה.‬ ‫-ארבעים וחמש שניות.‬
‫ברוס, אתה בסדר?‬
‫ברוס? יש יותר מדי עשן.‬ ‫אני לא רואה את ברוס.‬
‫שלושים שניות.‬
‫ברוס! אתה בסדר?‬
‫משהו לא בסדר. פאק.‬
‫אני נשרף.‬
‫לעזאזל, רוי!‬
‫עשרים וחמש שניות.‬
‫מכל החמצן מתחמם.‬
‫הרגל שלו נשרפת!‬
‫הגב שלי נשרף! תוציאו אותנו מכאן!‬
‫עשרים שניות.‬ ‫-צריך להיכנס.‬
‫ברלין, בוא ניכנס.‬
‫תוציאו אותנו מכאן!‬ ‫-אל תפתחי את הדלת.‬
‫אסור לנו לפתוח אותה.‬
‫החמצן יזין את כדור האש.‬ ‫כשהלהבות ייכבו, איכנס ואוציא אותם.‬
‫תפתחו את הדלת!‬
‫חמש עשרה שניות.‬
‫קיילה!‬
‫תיתן להם למות?‬
‫אלוהים, אנחנו נשרפים בחיים!‬
‫תפתחו את הדלת, לעזאזל!‬
‫תפתחו את הדלת!‬
‫עשר שניות.‬ ‫-אנחנו חייבים לחכות.‬
‫ברלין, תוציאו אותנו, לעזאזל!‬
‫ברוס!‬
‫חמש.‬
‫הם מתים.‬
‫ארבע.‬ ‫-הם מתים.‬
‫שלוש.‬
‫שתיים.‬
‫אחת.‬
‫עכשיו!‬ ‫-קיילה, תפתחי.‬
‫- קוד מאושר -‬
‫יש לך רק כמה שניות להוציא אותם‬ ‫לפני שהדלת תיסגר שוב.‬
‫זה רוי?‬
‫זה ברוס? הם בחיים?‬
‫ברלין, תזדרז. אין לך זמן.‬
‫בוא.‬
‫אני לא יודע אם אני יכול לקום.‬
‫אתה יכול.‬
‫ברלין, הדלת נסגרת!‬
‫ברלין!‬
‫- סורק ביומטרי -‬
‫- התאמה חלקית -‬
‫כדור האש יחזור.‬
‫לא יוצא גז.‬
‫אספקת המתאן לא התחדשה.‬
‫רוי בחיים!‬
‫בוא.‬
‫ברלין, מה עם ברוס?‬
‫ברלין?‬
‫תגיד משהו! הוא בחיים?‬
‫פאק…‬
‫ברוס בחיים.‬
‫הרגל שלי.‬
‫לעזאזל. הפעם עשיתי לעצמי נזק רציני.‬
‫אל תחשוב על זה עכשיו.‬
‫גם אני.‬
‫קום!‬
‫אם הגענו עד לכאן…‬
‫נפתח את הדלת הארורה.‬
‫כמה יש כאן?‬
‫הרבה יותר מאשר במערה של עלי באבא.‬
‫רוי! אתה בסדר?‬
‫אלבש כפפות חצי אצבע כל החיים.‬
‫אבל מצופות יהלומים.‬
‫עזבנו את הארמון בלי לדעת‬ ‫למה הפרט היחיד שנשכח מליבנו‬
‫לא הביא למפלתנו.‬
‫למה כשסמואל מצא את המשדר בין השטרות,‬
‫במקום לקחת את האקדח שלו,‬
‫הוא לבש פיג'מה והלך לישון.‬
‫עם שחר,‬
‫כשכבר היינו 500 קילומטרים מסביליה,‬
‫הדוכס העיר את סמואל בזעם‬ ‫לאחר שגילה שרוקנו את הכספת שלו.‬
‫שדדו אותי!‬
‫רוקנו את כל הכספת!‬ ‫לקחו את כל הכסף, אתה מבין?‬
‫כל הכסף, בגללך!‬
‫אמרת לי שאף אחד לא ישדוד אותי!‬
‫הדבר הבא שעשה היה לרוץ לגלריה‬
‫כדי לוודא שהאוסף שלו עדיין שם.‬
‫הרמברנדט שלי…‬
‫הוואן גוך שלי…‬
‫הסזאן שלי…‬
‫המודיליאני שלי…‬
‫הם לקחו את כל החיים שלי.‬
‫אדוני, תראה.‬
‫זה הציור המקורי.‬
‫הם גנבו אותה בשבילי.‬
‫בשבילי.‬
‫דוכס יקר,‬
‫כמובטח, קיבלת את הגבירה עם ההרמין.‬
‫נכון, זה עלה לך קצת יותר,‬
‫כי טעיתי בהערכת המחיר הראשונית שלי.‬
‫נכון להיום הציור הזה‬ ‫שווה יותר מ-350 מיליון דולר,‬
‫ונוכל לקבל יותר‬ ‫אם נעמיד אותו למכירה פומבית.‬
‫אז הרשיתי לעצמי‬
‫להעלות את שכרי ל-75 מיליון,‬ ‫הסכום שהיה בכספת שלך.‬
‫איפה הציורים שלי?‬
‫לא אכפת לי מהכסף המלוכלך הזה.‬
‫אני רוצה את האוסף שלי.‬
‫האוסף שלי!‬
‫תסתובב עכשיו.‬
‫בבקשה.‬
‫רואה את האור הזה?‬
‫בדיוק.‬
‫אנחנו מקליטים אותך.‬
‫יש לנו הוכחה שאתה הפושע הגדול ביותר‬ ‫בתולדות עולם האמנות.‬
‫ויש לנו תמונות של היהלומים‬ ‫שאתה מבריח ביאכטות שלך.‬
‫תסתכל. התמונות על המיטה שלך.‬
‫אם תחליט לנקום בנו או אם יקרה לנו משהו,‬
‫כל זה ייחשף.‬
‫כבר לא תהיה אדם מכובד,‬
‫ותעביר את שארית חייך בכלא.‬
‫אני בטוח שאתה לא רוצה בזה,‬ ‫אז אני מציע עסקה.‬
‫מה דעתך שתשמור את הגבירה עם ההרמין,‬
‫את היאכטות שלך, את היהלומים שלך…‬
‫ואני אשמור את השאר?‬
‫ככה שנינו נרוויח.‬
‫אבל אם אתה רוצה שנפסיד,‬
‫שנינו נפסיד.‬
‫אדוני!‬
‫הדוכסית.‬
‫היא עזבה.‬
‫"מעולם לא חשבתי שאוכל לאהוב מישהו אחר‬ ‫באותה עוצמה ותשוקה שבה אהבתי אותך.‬
‫"צר לי להכאיב לך,‬
‫"כי אתה החצי היפה ביותר בחיי,‬
‫"אבל מגיע יום שבו דברים מסתיימים.‬
‫"זה היום הזה. חנובבה."‬
‫אדוני.‬
‫אני אקח איתי כמה אנשים ואצא בעקבותיהם.‬
‫ארדוף אחריהם עד סוף ימיי,‬
‫ואני נשבע שאמצא אותם.‬
‫לא.‬
‫השתווינו.‬
‫לך לנוח.‬
‫אני מאוד עייף.‬
‫אני צריך לשכב.‬
‫תביא לכאן את הגבירה עם ההרמין.‬
‫אני רוצה לראות אותה מקרוב.‬
‫תישאר איתי.‬
‫תשכב לצידי.‬
‫זו הייתה התשובה לשאלה‬ ‫למה שומר הראש לא הסגיר אותנו.‬
‫אהבה.‬
‫הוא הרגיש שנפל בחלקו נס:‬
‫אפשרות להעלים במכה אחת‬ ‫את כל הדברים שהפרידו בינו לבין הדוכס.‬
‫אשתו,‬
‫המיליונים שלו,‬
‫המעמד החברתי שלו, האובססיה שלו לאמנות…‬
‫הוא לא יהיה עוד משרת,‬
‫אלא האדם היחיד בעולם כולו שנשאר לצד הדוכס.‬
‫סמואל תמיד היה שם‬
‫והניח לכל זה לקרות.‬
‫נראה שנצטרך להתחיל מאפס, סמואל.‬
‫אבל אתה יודע מה?‬
‫אני אוהב להתחיל מאפס.‬
‫כמובן.‬
‫אלווארו.‬
‫בצהריים, כשיכולנו סוף סוף‬ ‫להיפגש כולנו יחד הרחק מהסכנה,‬
‫הכנופיה חגגה בשמחה משולחת רסן.‬
‫הצלחנו לבצע שני שודים מושלמים.‬
‫הראשון היה כיתת אמן לשוד בסטייל.‬
‫השני כמעט הרג אותנו.‬
‫וזה תמיד תמריץ לחגוג את החיים אפילו יותר.‬
‫אבל באותו רגע‬
‫עוד לא ידענו כמה כאב‬ ‫סוף טוב יכול לטמון בחובו.‬
‫…שהיעלמותה דווחה‬ ‫על ידי קפטן הרוסה דה לוס מארס.‬
‫נמצאה גופתה של המלחית שנפלה מיאכטת היוקרה.‬
‫צוותי ההצלה מצאו את הגופה‬
‫במרחק 55 מיילים ימיים מהאי סרדיניה.‬
‫לדברי מקורות במשטרה,‬
‫היא זוהתה כנטליה רייס גוזמן בת ה-23,‬
‫שהצטרפה לצוות היאכטה ללא ניסיון קודם.‬
‫הנתיחה קבעה שהיה אלכוהול בדמה‬
‫כשנפלה מהסיפון וטבעה בים.‬
‫- נמצאה גופתה של מלחית ספרדייה שאבדה בים -‬
‫- מספר לא מזוהה‬ ‫הודעה חדשה -‬
‫היי, רוי.‬
‫זו קמרון.‬
‫אין לי קליטה כרגע, אז…‬
‫אני מניחה שתקבל את ההודעה הזאת‬ ‫כשהיאכטה תעגון איפשהו.‬
‫תפסו אותי. אני שבויה.‬
‫ואני נשבעת שאני לא מפחדת.‬
‫יש רק דבר אחד שאני לא מפסיקה לחשוב עליו,‬ ‫וזה מחרפן אותי.‬
‫זה טיפשי.‬
‫כי זו רק מילה אחת.‬
‫אבל בשבילי זה כמעט בלתי אפשרי‬ ‫לומר אותה בקול רם.‬
‫עכשיו אני יודעת שברלין צדק.‬
‫שאני באמת ילדה יהירה ושחצנית‬
‫שמחבלת בעצמה,‬
‫שמסבכת גם את הדברים הכי פשוטים.‬
‫כמו המילה שמתחילה ב-ס'‬ ‫שמעולם לא העזתי לומר לך.‬
‫סליחה.‬
‫אם היה לי אומץ‬ ‫לומר לך את זה כשהייתי צריכה,‬
‫כנראה לא הייתי כאן עכשיו.‬
‫אבל הכי חשוב…‬
‫הייתי מצילה את סיפור האהבה שלנו.‬
‫אני מצטערת, רוי.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אני מקווה שתוכל לסלוח לי יום אחד.‬
‫אני סולח לך.‬
‫אני סולח לך, קמרון.‬
‫תגיד מה שאתה צריך.‬
‫מה אתה רוצה שאגיד?‬ ‫-תגיד מה שאתה חושב.‬
‫שלא הייתי צריך להרשות לה להסתנן ליאכטה.‬
‫שהובלתי אותה לשערי המוות‬ ‫כדי להתחרות באקסצנטרי אנוכי שדומה לי.‬
‫ועכשיו יש לי מוות‬ ‫ושני נפגעי כוויות על המצפון.‬
‫הקווים האדומים שלך הם מה שמבדיל בינינו.‬
‫אני יכול לחיות עם מוות על המצפון. אתה לא.‬
‫אל תחשוב שאתה מרכז העולם.‬
‫כולנו בחרנו את הגורלות שלנו.‬
‫ברוס, רוי…‬
‫אפילו קמרון.‬
‫הבחירה הייתה שלהם.‬
‫יכולתי להיות במרבייה,‬
‫לפרוץ לכספות בבנק‬
‫ולאכול טורון לבד.‬
‫אבל הימים האלה בסביליה…‬
‫העניקו לי יותר זיכרונות‬ ‫מאשר כל שנותיי באוניברסיטה.‬
‫חלקם…‬
‫של כאב…‬
‫בלתי נתפס.‬
‫אבל זה חלק מהחיים.‬
‫ולמדתי מהם משהו נוסף.‬
‫לחיות בלי להביט לאחור.‬
‫תודה.‬
‫היי…‬
‫אם תרצה, נוכל לשדוד את הכספות במרבייה.‬ ‫גם אני לא מת על חג המולד.‬
‫בטח. אני מתחיל לחבב שודים בהפתעה.‬
‫אבל קודם אני צריך לבקש ממך קצת זמן.‬
‫כמה שבועות.‬
‫ולהזמין אותך לחתונה.‬
‫- פריז‬ ‫המוזאון לאמנות מודרנית -‬
‫- בוסטון‬ ‫מוזאון איזבלה סטוארט גרדנר -‬
‫- אוקספורד‬ ‫מוזאון אשמוליאן -‬
‫- אישה עם מניפה‬ ‫אמדאו מודיליאני -‬
‫- אובר על נהר אואז‬ ‫פול סזאן -‬
‫- סערה בים כנרת‬ ‫רמברנדט -‬
‫מה דעתך שניסע לסאפורו בחג המולד?‬
‫חופשת סקי ביפן?‬
‫רעיון נהדר, לא?‬ ‫-כן.‬
‫אבל יש לי עבודה במרבייה ו…‬
‫עבודה?‬
‫החתן לא אמור לראות את הכלה‬ ‫רק כשהטקס מתחיל? את…‬
‫כן. אבל קודם אני צריכה‬ ‫לשאול אותך כמה שאלות.‬
‫האמת שאני פרופסור למכניקת הקוונטים.‬
‫אתה פרופסור באוניברסיטה?‬
‫טוב, זה ממלא את הזמן כשאני בחופש‬
‫מעולם הפשע והשוד.‬
‫אנחנו נוסעים לסאפורו.‬
‫ביום שהיית במלון עם קמיל,‬
‫חשבתי שיש לך משהו בכיס הז'קט.‬
‫זה נראה כמו זוג תחתונים.‬
‫התחתונים האלה היו ענתיקה.‬
‫היא הביאה אותם כמזכרת מהזמן שלנו בפריז.‬
‫מה קרה? אתה נראה קצת מוזר.‬
‫אני לא אוהב חתונות.‬
‫או פסלוני חתן וכלה, ועוד פחות עוגות חתונה.‬
‫אני לא מתקרבת לעוגת החתונה הזאת.‬
‫חתונות מעציבות גם אותך?‬
‫זה כל הרגש.‬
‫אתה החבר שלו מפריז, נכון?‬
‫כן. אני החבר.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫איפה הגבירה עם ההרמין עכשיו?‬
‫קוסם לעולם לא חושף את סודותיו.‬
‫אבל אתן לך רמז.‬
‫אם בעתיד הקרוב תשמעי‬ ‫שהיא נמכרה במחיר נמוך בהרבה משווייה,‬
‫תחשדי.‬
‫וכמה היא שווה?‬
‫לא פחות מ-400 מיליון דולר.‬
‫- בדצמבר 2016 נמכרה‬ ‫הגבירה עם ההרמין ב-100 מיליון אירו. -‬
‫- לדברי מומחים,‬ ‫המחיר היה נמוך בצורה מעוררת חשד. -‬