Andrés? Hva gjør du her, naken? Folk kan komme, det er et nasjonalt kulturminne.
Ingen kommer. Jeg har kjøpt alle billettene.
Jeg suger til meg den telluriske energien fra denne steinen.
Kom. Legg deg ned.
Legg deg ned. Legg deg.
Viste du at klippen under slottet har magiske egenskaper?
Slottet ble bygd i det 13. århundre av tempelridderne.
-Alle bygningene deres var nøkkelsteder. -Energiportaler, lillebror.
Dette var hjemmet til pave Luna,
en mann som ble forkasta og bannlyst i usunne tider,
da forventet levealder ikke engang var 40, mens han ble 94.
Hvordan kan det være mulig? Det skal jeg si deg.
Fordi denne steinen
har helbredende kraft.
Helbredende?
Sergio! Hva tenker du på?
Jeg er ikke en sånn som får slektninger til å reise
for å gi dem deprimerende nyheter.
Jeg bringer bare fantastiske nyheter.
Lillebror. Jeg skal gifte meg.
Igjen? Ditt fjerde ekteskap, og du er hodestups forelska.
-Enda mer, tror jeg. -La meg gjette. Dere møttes nettopp.
Nesten.
-Er ikke det en gave? -Det er usannsynlig.
Sergio! Lykken tilhører den som elsker.
Å bli elsket er bare en erstatning for feiginger.
Kjærlighetens sanne natur er i den aktive rollen der man elsker som en hund.
Og den gaven har jeg.
Er det ikke vidunderlig?
Jeg er glad på dine vegne, bror.
Takk.
Men før noe annet skal vi feire. I dag blir det utdrikningslag.
Sammen.
Har du med sommertøy eller bare bibliotekardressen?
-Vel… -Gå og kjøp noe.
-Jeg må besøke nederlenderen. -Skal du kjøpe kunst?
Noe sånt, ja.
BERLIN OG DAMEN MED RØYSKATTEN
Jeg har tenkt på det. Svaret er nei.
Demp deg, er du snill.
Jeg vil ikke vente til du er ferdig og la lidenskapsbølgen passere.
Jeg ba bare om tid for å gjøre ting riktig.
Hvem vet hva som skjer når du slutter å jobbe for ektemannen min? Kanskje…
Kanskje jeg ikke er interessert lenger. Eller at jeg ikke interesserer deg.
Eller kanskje… du blir skutt og drept.
Eller kanskje, på tross av dine spådommer,
så kan vi bli lykkelige.
Avbryter jeg noe?
Jeg skulle ønske du kom inn for to sekunder siden.
Denne mannen…
prøvde å kysse meg.
Vennen. Kan du la oss være alene?
Se meg i øynene.
-Si at du ikke kysset kona mi. -Jeg prøvde ikke, engang.
Det har du mitt ord på.
Jeg vet at det er sant.
Vi sliter med forholdet for tiden.
Hun later som om alt er greit, men jeg merker det.
Jeg merker alt. Alt.
Du er her, og du har fått vår tillit og blitt vår venn.
Det gjør deg til det perfekte agnet for å mate den fantasien.
Uansett vet jeg når en mann lyver for meg.
Hør her.
Hvis du får den minste idé om å legge så mye som en finger på kona mi,
hvis du så mye som rører henne eller puster inn den samme lufta som henne,
sverger jeg på at du aldri forlater slottet,
for da begraver jeg deg sammen med tvillingene i krypten.
Levende!
Men du skal få et lite hull. Bitte lite.
Sånn at du kan puste i noen dager og får mer enn nok tid til å angre på det.
Er det forstått?
Fint.
Første drink. Sex on the beach.
-Få høre, da. Hvem er hun? -Hun heter Candela.
En ode til livet.
-Hva driver hun med? -Hun er tyv.
Og vi har klekket ut en plan sammen. Ta det med ro. Det er et falskt ran.
-Hva mener du med "falskt"? -En aristokrat. Uutholdelig fyr.
Han ga meg i oppgave å stjele et maleri. Jeg sa ja, men skal ikke gjøre det.
-Holder du ikke avtalen? -Ikke av mangel på idéer. Tvert om.
-Å stjele kunst er det enkleste i verden. -Andrés.
-God ettermiddag. -Hei. Står til?
Å rane nasjonalbanken. Det er innviklet.
Handler ikke om lett eller ikke. Du ga ham ditt ord, det er alt han har.
-Verdier, Andrés. -Kom hit, Sergio.
Mannen vil drepe meg når han åpner safen og innser at malerifantasien
bare var et skalkeskjul for å stjele alle pengene hans.
Andrés. Mannen er kanskje aristokrat, men han er også kriminell.
Vil du leve med at en snikmorder kan ta deg hver gang du åpner ei dør?
Det eneste som garanterer din sikkerhet, er at han har noe å vinne og tape.
At det han kan tape hvis han hevner seg på deg, er mye mer enn han kan vinne.
-Enten vinner begge eller ingen. -Nettopp.
-Men da må du holde din del av avtalen. -Det har du helt rett i.
Og å lage en plan for så ikke å gjennomføre den…
Det er ikke så stimulerende. Dette er mye bedre.
-Stjel maleriet. -Jeg skal stjele Damen med røyskatten.
Leonardoen?
Hvordan skal du… Hvordan skal du gjøre det?
-Hvorfor nå? -Fordi det ikke er flere grenser å krysse.
Hvis ektemannen din skal drepe meg, vil jeg ha kysset deg før jeg dør.
Og siden jeg har kyssa deg nå, kommer jeg ikke til å gi meg.
Frue. Hertugen ba meg om å be deg om å gi meg nøklene hans.
Jeg har ikke sett dem.
Hvis jeg finner dem, tar jeg dem med ned senere.
Han vil ha dem nå. Du vet hvor urolig han blir.
Jeg kler på meg. Jeg tar dem med når jeg er ferdig, sa jeg.
Skal jeg be hushjelpa om å re senga di?
Det er ikke nødvendig. Det klarer jeg selv. Takk.
Jeg kan ikke snakke nå, Keila.
Jo, bare bitte litt. Det er viktig.
-Har noe skjedd? -Nei, ikke ennå.
Men snart. Jeg kom en time for tidlig til deit.
En deit? Med Bruce?
Med Bruce. Og med Claudio, elskeren min.
Det ser ut til at vi tre skal bli sammen.
Jeg har laga ei for- og imotliste for hver av dem.
Men jeg ser bare gode ting i begge. Systemet er ikke veldig godt.
Unnskyld. En margarita med mer tequila til, takk.
-Går det bra, Keila? -Jeg er litt brisen.
Hør her, Cameron. Da du rota med Jimmy…
Tvilte du da? Visste du om du elska Jimmy eller Roi?
Det visste jeg veldig godt. Det var Roi.
Jeg var hodestups forelska i ham.
Så kom Jimmy, og alt gikk rett vest.
Jeg gikk ned for å prate med ham med klump i magen, og trodde følelsen var…
det at jeg skulle treffe mitt livs kjærlighet igjen. Men jeg dreit meg ut.
Jeg mista hodet. Vi gikk fra bar til bar. Han inviterte meg på konsert.
Jeg ble sugd inn i det.
Jeg skjønte det først etter at vi hadde knulla på stranda.
At den følelsen, klumpen i magen, ikke kom av at jeg traff Jimmy igjen.
Den kom fordi jeg innså at Roi var den viktigste i livet mitt.
Og vet du hva?
Da jeg kom hjem igjen og elska ham så høyt…
…så klarte jeg ikke å fortelle ham det.
Alt jeg gjorde, var å klandre ham for alt.
Men si det til ham, da? Mener du at Roi er ditt livs kjærlighet, må du si det.
-Kanskje når jeg er tilbake. -Greit.
-Men kom tilbake snart, da? -Greit.
Nå må jeg gå.
Bruce vil at vi skal ha et trekantforhold.
Seriøst?
Det er litt mye for meg. Bare med én er det altfor mye for meg, tenk deg to, da.
Jeg er ikke flink til forhold med kort avstand.
Du sier nok "jo, det er du", men nei. Jeg takler det dårlig, ja.
Jeg kjenner deg ikke så godt, men dette er det merkeligste jeg har opplevd.
Det er merkelig å komme inn som elsker og kanskje gå ut forlova
og gifter deg som en trio i Las Vegas.
Jeg vil si noe før vi havner i Las Vegas. For jeg tror…
Jeg tror at jeg presser deg til å forhaste deg nå…
Det er ikke rettferdig.
Keila, jeg… Jeg har forsvart å gjøre dette av kjærlighet,
av raushet, for det er jo moderne, dette å elske mer enn ett menneske.
Men det er en løgn. Roi åpna øynene mine.
Det jeg egentlig er, er redd.
Redd fordi det er første gang jeg elsker noen så høyt.
Og denne absurde idéen om et trekantforhold
er bare et halmstrå jeg klamrer meg til.
For vi vet alle at han…
er den som kommer inn og tar deg med storm, mens jeg er
den som forsvinner ut av bildet.
Derfor har jeg bestemt meg.
Jeg drar.
-Margaritaene deres. -Men i kveld…
I kveld tar vi farvel som vi fortjener. Vi tre.
Og ingen triste historier eller lange masker. Nå er det fest.
Skål for historiens korteste trekant.
Hva syns du?
Genialt, bror.
Kom hit.
Nå er jobben over. Nå begynner festen. Det er et utdrikningslag.
Hva slags musikk er dette?
Det kalles visst "flamenco chill".
Husker du hjemmefestene der mammas tanter sang i sekstett?
-Nei. Vær så snill. -Jo.
Vi må vise oppkomlingene hvordan man gjør det i California.
Vær så snill, jeg ber deg… Ikke gjør dette mot meg.
Vel…
Da går jeg. Det har vært en episk kveld.
Claudio. En glede.
Keila.
Vi ses.
Husker du Kaptein Krok?
Når han stikker Peter Pan med sverdet på planken for å dytte ham til haiene?
Ja. Føler du deg som Peter Pan ytterst på planken?
Og har jeg kommet så langt,
er det fordi det er et mirakel å finne et så fantastisk menneske som deg.
Jeg fikk en åpenbaring.
Du har innsett at du elsker ham, sant?
Dette er slutten jeg visste ville komme. Jeg er inntrengeren i denne historien.
Det har vært en vakker historie.
Alle fortjener en vidunderlig affære
for å forstå hvor fantastisk kjærlighetshistorien deres er.
Kanskje du bør løpe etter ham.
Nydelig å hilse solen etter å ha hatt det så fint.
Utvilsomt.
Du bør faktisk gifte deg oftere. Du gifter deg ikke ofte nok. Jeg henter kaffe.
Du hadde rett. Det er en last diamanter.
Jeg sneik inn en mobil.
Når de flytter varene, kan vi spore dem.
Noen ganger holder det ikke å gjøre som man blir fortalt. Ha det, Berlin.
Takk.
-Alt i orden? -Helt perfekt.
Nå har jeg sjakkmatt-trekket til lømmelen av en hertug.
SLETT
-God kveld. -God kveld.
Er alt i orden?
-Du virker litt svimmel. -Uværet. Det er ingen god natt.
Vennen din Cristina ringte meg.
-Hvordan går det med henne? -Bra.
Så bra hun kan ha det etter at du forgifta henne.
Og nå skal du fortelle meg hva du gjør her.
Jeg er tyv.
Jobber på luksusyachter fordi det vanlig- vis er edelstener og verdisaker der.
Strålende. Jobber du alene?
Jeg trenger ingen andre for å gjøre det jeg gjør.
La oss gjøre én ting.
La oss vurdere tre versjoner av hvorfor du er her. Sett deg.
Den første er at du tyv på egen hånd som kom for å stjele juveler
og endte opp med hull i senga på utkikk etter ris.
Gi meg den mobilen.
Den andre er at du er politispaner
som leter etter informasjon fra en tyster.
Men den utelukker jeg. Lås opp mobilen.
Hvorfor utelukker du det?
Ingen politibetjent er dum nok til å lage hull i et skip. Og det tredje…
…er at du er del av en bande.
En bande som av en eller annen grunn visste hva vi har om bord
og betaler deg for å gjøre drittjobben.
En bande med planetnavn.
-Kaptein. Du trengs på broen. -Greit.
Vi må utsette dette.
Når jeg er tilbake, vil jeg ha de bandemedlemmenes navn.
Hvis ikke venter irreversibel hypotermi deg.
Du aner ikke hvor mange matroser som faller i havet. Det er vilt.
Kamerater og venner. God morgen.
Har du fått farge?
Ja. Jeg har reflektert litt på stranden, og nå endrer vi planen.
Vi skal stjele Damen med røyskatten.
Hvorfor?
Det er en perfekt måte for oss å få leve i fred resten av livet. Bare se.
Hva er det?
Den skitne virksomheten hertugen skjuler i yachtene, som gir haugevis
av svarte penger gjennom diamantsmugling.
-Det avdekka Cameron. -Diamanter?
Uslepne diamanter fra Afrikas kyst.
Smugling av edelstener er en av de mest lønnsomme kriminelle aktivitetene.
Fra gruver i Botswana og Sierra Leone kommer de inn på svartebørsen
i tonnevis, stjålet av arbeiderne.
Hertugen betaler 100 eller 200 dollar for uslepne steiner. Slipt kan de selges for…
-75 000 euro. -Ikke mindre, nei.
Siden smuglere er nådeløse med dem som svikter dem,
må vi fullføre oppdraget.
Skal vi ikke rane safen med pengene lenger?
Jo da, men ei lita stund etter at vi har stjålet maleriet.
Jeg skal vise dere noe. Unnskyld, Keila.
Dagene vi forberedte malerityveriet var de lykkeligste i mitt liv.
Med den fine energien kjærlighet gir deg og Sevillas unektelige skjønnhet.
Og med vennene min, da vi regna ut med presisjon alle mulige utfall
for å forberede det største showet innen kunsttyveri noen gang.
INGEN DEKNING
Nei…
Etter flere gjennomganger tror Keila og jeg at vi vet hvordan vi åpner hvelvdøra.
Da vi gikk gjennom georadardataene, fant vi et lite hakk på den.
Det er en fordypning på omtrent fem centimeter i diameter.
Jeg så den selv.
Vi trodde det var en biometrisk skanner.
Da skulle det vært silikon og aluminium, men det er stål.
Vi er sikre på at den kan åpnes med elektromagnet.
Det gir fullstendig mening.
Og den passer hertugens forvridde personlighet,
eksentrikeren som veksler mellom innviklet og enkelt.
Nettopp. Og jeg har sett den.
Han har den alltid med seg på nøkkelknippet.
Noen må bare ta det fra ham.
Fra lomma hans, knapt borti ham, med et utmerket håndgrep.
Nei. Overhodet ikke.
Denne gangen blander jeg ikke det profesjonelle og personlige.
Jeg skal snakke med henne.
Her er nøklene.
Jeg klemte hertugen for å si god tur og tok dem fra lomma hans.
-Han merka ikke at du stjal dem? -Jeg stjal dem ikke, jeg bytta dem ut.
Hvor er håndkremen min?
-Med Deres tillatelse, hertug. -Kom inn.
Du skjønner… Jeg har en bekymring…
Jeg stoler ikke på dem du har tatt inn i slottet.
Og tilgi meg, men du lar dem sitte ved bordet og synger med dem i stallen.
Du bør huske hvorfor de er her. De er tyver, ikke venner.
Hva vil du si, Santos?
Jeg tror ikke de skal stjele Damen med røyskatten.
De skal rane deg.
Og du, da? Hva tror du?
Jeg går inn på biblioteket hver dag for å se hva de gjør.
Jeg tror de skal stjele det.
-Hvor skal du? -Hvor er gjestene?
I biblioteket.
-Jeg kan ikke vente lenger. -Hva foregår?
Bare 24 timer til ranet, og dere har ikke sagt noe.
-Ingenting! -Hva er bekymringen?
At vi ikke er flinke nok til å gjøre det med briljant finesse som kreves?
Der traff du spikeren på hodet, og ja, det er nettopp det det er.
Utilgivelig om det ikke blir århundrets brekk. Følger du meg?
Man skal snakke om det i flere tiår i Sevilla.
Det skal ta opp to sider i Washington Post, for faen.
Jeg vil at nyhetssendinger på Filippinene skal åpne med Damen med røyskatten.
Jeg forstår deg svært godt.
Da kan du sette deg ned og nyte nå.
Dette er den pansrede lastebilen som frakter maleriet.
Stålvegger. 35 millimeter tykke. Skal vi leke, hertug?
Hvordan åpner du lastebilen?
To av dem gjør det med termiske lanser?
Det tar oss omtrent ni minutter.
I sentrum rundt klokka tolv har vi bare få sekunder.
Så spennende. Hvordan skal dere gjøre det?
Vi åpner den med deres egne koder.
Dere er på flyplassen med kikkert når de åpner bilen for å laste den.
Først er det veldig naivt av oss å satse alt på ett kort og bruke kikkert.
I tillegg bruker de presenning for å unngå slikt lureri.
Bruce.
Hvordan gjør dere det?
Det perfekte øyeblikket er når lastebilen åpnes.
Førtiåtte timer tidligere i fred og ro i hangaren,
når de sjekker at alt er i orden og bensintanken full.
Innen det har vi fire kameraer som ser dette fra alle vinkler… Keila.
Passordet.
Det er…
Det er forbløffende. Se her, vennen!
De ser ut som speidere med lederen sin,
men de er landets mest utmerkede kriminelle mesterhjerner.
-Hvor skjer tyveriet? -På Triana-broen.
Triana-broen…
Vær så snill.
Si at jeg kan sitte på en takbar og se det store verket mitt utfolde seg.
Selvsagt ikke. Du må så langt unna som mulig.
Dra på landet med venner som kan gi deg alibi.
Ikke gjør noen internettsøk relatert til Damen med røyskatten.
Hvis du noen gang blir mistenkt, kan dette garantere din uskyld.
Gud forby. Da drar jeg.
Men si hvordan dere skal stjele maleriet.
Damián. Bilen kjører inn på motorveien. I posisjon.
Vi ser den. Den er bak oss.
Operasjon Sverm er i gang.
Hva er Operasjon Sverm?
Noe så enkelt som å få lastebilen inn i en sverm av biler som vi skaper.
Logistikken er innviklet. Du trenger minst 19 kjøretøy.
-Har du folk du stoler på til å kjøre? -Folk jeg stoler fullstendig på.
Min fremtidige kone.
Jeg er alt bak lastebilen, vennen.
Og min nye svigerfamilie.
-I posisjon. -Alle er i posisjon.
Lukker konvoien.
Lastebilen er midtpunktet i kortesjen vår.
Som jomfru Maria i en prosesjon.
De tror bare at dette er vanlig mandags- trafikkork pga. en vannmelonbil.
Ikke noe lenger unna et sofistikert kunsttyveri
enn en vannmelonbil. Vannmeloner!
-Hvor gjør dere det? -På Triana-broen i fullt dagslys.
Triana-broen.
Du velger en bro for å styre de to adkomstpunktene.
Nettopp.
Og siden vi ikke vil ha noen tragedier,
er første steg å blokkere gang- og sykkelveiene.
På den måten…
skaper vi en kontrollert korridor for konvoien vår.
Så kommer prosesjonen til åstedet for operasjonen.
Da er tiden inne for illusjonsnummeret vårt.
Jeg elsker magi.
-Er du klar, Roi? -Kjør på.
Showet starter med en tragisk ulykke som fanger publikums oppmerksomhet,
et dekk som sprekker.
Da leker vi.
Så fort vi har lastebilene som barrikade, begynner bremsesymfonien vår.
Ladningene skjules i bilene, de likner spesialeffekter brukt i film.
Det er sensorene. Et lite dytt, og…
Vi pakker den pansrede lastebilen inn i en ugjennomsiktig sone
og slipper ut mer røyk.
Flere titalls fotgjengere tror de ser en tragisk ulykke.
Men vi leder konstant deres oppmerksomhet fra et sted til et annet.
Sånn at de ikke tenker.
Flytt dere! Den eksploderer!
Tilbake!
Og mens de ser eksplosjon etter eksplosjon
er det ingen av dem som merker at inni røyken, halvveis ute på broen,
er det største kunsttyveriet i historien i gang.
-Eksakte kopier av en sprengladning. -Imponerende.
ÅPNER DU DØRA, EKSPLODERER JEG
De risikerer ikke å åpne døra og se den sprenge.
Ingen av dem er en Schwarzenegger, heller ikke Roberto Cornejo eller Blas Mencía
slår meg som aspirerende amputerte helter etter å ha forsvart renessansekunst.
Maleriet og stativet er 59 cm høyt og 45 cm bredt.
Derfor har vi skapt vårt eget transportmiddel.
Skal vi få ut Damen med røyskatten i en pizzaboks?
Det stemmer. Med sjåfør.
Fullstendig genialt.
Nå kommer genistreken i oppdraget.
Når Damen med røyskatten kjører gjennom Sevilla på budmotorsykkel,
begynner noen bøller å angripe lastebilen med termiske lanser.
Vi kutter stålet på 3500 grader.
Når vi er halvveis ferdig, begynner sirener å ule i nærheten.
Nå drar vi!
Alt vil være nøye beregnet. Det ser ut som en forhastet flukt.
Når politiet ankommer kaoset,
vil de ha problemer med å forstå hva som foregår.
Plutselig, i røyken over broen, legger de sammen to og to.
10-79. Ransforsøk.
Eksplosiver! Kom dere vekk! Kom igjen!
Når de til slutt åpner døra til den pansrede lastebilen…
puster de lettet ut.
De ser Damen med røyskatten i sikkerhetsinnpakningen. Intakt.
En perfekt kopi av maleriet. Derfor besøkte du nederlenderen.
Korrekt.
Vi bytter ut maleriet med kopien.
En mesterlig kopi.
Det beste som kan lages uten Leonardo da Vinci.
Vi har laget alt.
Pakketeipen, skuddsikkert glass, aluminiumsstativet
og ID-kodene til maleriet.
Numrene skapes vilkårlig så fort verket forlater museet.
Hvordan skrev dere ut klistremerkene om det ikke hadde forlatt Polen?
Programvaren har noen svakheter vi utnytta for å endre den sporløst.
KORREKT AVLEST
Alt er i orden.
-De tror et ransforsøk gikk galt. -Og det vil de tro lenge.
Planen er mesterlig, men…
hvor er det ekte maleriet?
Det er på vei rundt i Sevilla i en pose fra et varehus.
Det siste stedet man leter etter tyvegods ingen vet er stjålet.
…kurver til Boletus edulis, som er søte med…
EN TIME TIDLIGERE
Dramatisk nytt fra Sevilla.
Et ransforsøk fant sted på Triana-broen.
Tyvenes mål var da Vincis berømte maleri Damen med røyskatten,
som snart stilles ut i provinshovedstaden. Så langt er det ikke meldt om skadde.
De klarte det. Hører du?
-Hun er min. -Gratulerer.
Et øyeblikk der forvirra du meg. Med din middelmådighet.
-Og taperinnstillinga. -Jeg prøvde bare å være forsiktig.
Adjø.
Fortsett, du. Jeg drar.
Samtidig som hertugen kobla fra Santos, vaktbikkja vår,
gjorde skjebnen oss til døde mennesker på grunn av en løs tråd.
Du tok med egen veske.
Hvor lenge har jeg vært her?
Skal du snakke?
Greit. Litt mer tequila, da.
Vel?
Jeg har ingen jævla bande.
Og hadde jeg hatt det, hadde jeg aldri sagt noe.
Hvordan ligger vi an?
Det er ingen i 42 mils omkrets.
Da er du ikke heldig og finner et annet skip.
Jo mer du svømmer, jo verre, for du blir sliten og mister mer kroppsvarme.
Nærmeste kyst er Algerie, 370 mil unna.
Gi meg noe.
Hvem vil forråde sjefen min?
Hvem vil rane oss?
Gi meg bitte litt. Sånn at vi kan forsvare oss, for faen.
Enten det eller et hopp.
-Sjefen min kalles Valler. -Valler? Hvilken Valler?
Han med store baller.
Du er en drittunge med mer arroganse enn hjerne.
Jeg kommer meg ut av vannet.
Jeg vet ikke hvordan. Finner vel noe jævla drivved.
Jeg skal motstå alt. Og jeg sverger på at vi møtes igjen.
Vi melder deg forsvunnet ved daggry.
Lykke til fram til det.
Dekoding pågår.
Ifølge georadaren er det en sylinder under hvelvet.
Som man ser av fargen, inneholder den metan.
Så fort brannen har brukt opp metanet og oksygenet, fylles lagrene.
Eller ikke. Vi vet ikke om de gjenfylles automatisk
eller om noen må aktivere systemet.
Vi vet ikke, men vi må vurdere det. Når jeg hacker døra, går Bruce og Roi inn,
og da eksploderer indre ring.
Uansett hva som skjer, åpnes døra bare én gang til for å gå ut med pengene.
Ellers kommer en ildkule til, som dere ikke overlever.
Fem sifre.
Beklager. Jeg tør ikke gå inn.
Ikke gå inn, Bruce.7
Vi har brannsikre drakter, oksygen og hjelmer.
Vi kunne gått inn i helvete og skreket, høye på adrenalin.
-Roi… -Det er bare 40 sekunder, Bruce.
-Kom igjen. -Nei, Roi.
Du må gå inn dit for å få adrenalinkicket ditt
og ikke føle deg som verdens mest ulykkelige mann.
Som en av de idiotene som gjør det motsatte av det han føler.
Som framfor å være trist skåler i champagne fordi dama gikk fra ham.
Som framfor å løpe fra ei ildkule går inn i den for å unngå å høre smerten sin.
Du er så ynkelig at jeg ikke vet hvordan jeg kan hjelpe deg.
-Ingen av dere går inn. -Litt tydelighet. Da stikker vi.
To sifre.
Jeg går inn.
-Alt klart? -Fritt og klart.
Ikke vær naiv, Roi.
Ett mangler.
Bruce! Nei, Bruce.
Ikke gå inn! Bruce!
Bruce! Nei, Bruce!
Hva i helvete foregår?
Begge to gikk inn.
Hva er det vi gjør?
BIOMETRISKANNER
UFULLSTENDIG
Snart tennes ildkula.
Hører dere meg, Roi og Bruce?
-Det går bra så langt. Drakten holder. -45 sekunder.
Går det bra, Bruce?
-Bruce? Visiret dugger. Ser ikke Bruce. -Tretti sekunder.
Bruce! Går det bra?
Det er noe som er galt. Faen. Jeg brenner.
-Faen, Roi! -25 sekunder.
Oksygentanken blir varm. Beinet hans brenner!
Ryggen min brenner! Få oss ut!
-Tjue sekunder. -Vi går inn, Berlin.
-Få oss ut! -Ikke åpne døra.
Vi kan ikke åpne den.
Oksygenet holder ildkulen i gang. Når den dør ut, går jeg inn.
-Åpne døra! -Femten sekunder.
Keila!
-Skal du la dem dø? -Vi blir brent levende!
Åpne døra, for faen! Åpne døra!
-Ti sekunder. -Vi må vente.
Berlin! Få oss ut, for faen!
Bruce!
-Fem. -De er døde.
-Fire. -De er døde.
Tre.
To.
Én.
-Nå! -Åpne, Keila.
KORREKT KODE
Dere har noen sekunder til å få dem ut før døra lukker seg igjen.
Er det Roi?
Er det Bruce? Lever de?
Skynd deg, Berlin. Du har ikke tid.
Kom.
-Vet ikke om jeg kan reise meg. -Det kan du.
Berlin! Den lukker seg!
Berlin! Berlin!
BIOMETRISKANNER
UFULLSTENDIG
Ildkulen kommer tilbake.
Det kommer ingen gass. Metanen er ikke fylt på.
Roi lever!
Kom igjen.
Hvordan går det med Bruce, Berlin?
Berlin?
Si noe! Lever han?
Fy faen…
Bruce lever.
Foten min.
Pokker. Denne gangen ble jeg skikkelig skada.
Ikke tenk på det nå.
Da er vi to.
Opp med deg.
Hvis vi har kommet så langt…
så åpner vi den jævla døra.
-Hvor mye er det? -Mye mer enn i Ali Babas hule.
Roi! Går det bra?
Jeg skal gå med vanter uten tupper resten av livet. Men med diamanter.
Vi forlot slottet uten å vite hvorfor vår løse tråd ikke førte til vår sikre død.
For da Samuel fant sporingsenheten blant sedlene,
tok han på seg pyjamas og la seg i stedet for å hente pistolen.
Ved soloppgang var vi allerede 500 km unna Sevilla,
da hertugen vekket Samuel i raseri etter å ha funnet hvelvet tomt.
Jeg har blitt ranet! De tømte hvelvet! Alle pengene!
Alt! På grunn av deg! Du sa at ingen skulle rane meg!
Så tok han strake veien til samlingen for å se at alt fortsatt var der.
Min Rembrandt…
Min Van Gogh…
Min Cézanne…
Min Modigliani…
De har tatt hele livet mitt.
Se her.
Det er det ekte maleriet.
De stjal det til meg. Til meg.
Kjære hertug, her har du Damen med røyskatten som lovet.
Det kosta deg litt mer, siden jeg ikke verdivurderte det nøyaktig tidligere.
I dag er det verdt mer enn 350 millioner dollar.
Vi kan få mer for det på auksjon.
Jeg tok meg friheten
og økte honoraret mitt til de 75 millionene i hvelvet ditt.
Hvor er maleriene mine?
Jeg driter i de jævla pengene, jeg vil ha samlingen min.
-Samlingen min! -Snu deg.
Vær så snill.
Ser du det lyset?
Der er det. Det betyr at vi filmer deg.
Vi har bevis for at du er kunsthistoriens største forbryter.
Og vi har bilder av diamantene du smugler i yachtene dine.
Se. Bildene ligger på senga di.
Bestemmer du deg for å hevne deg eller noe skjer med oss,
kommer alt fram i lyset. Da tilbringer du resten av livet i fengsel.
Det vil du nok ikke, så jeg skal foreslå en avtale.
Hva om du beholder Damen med røyskatten, yachtene og diamantene dine,
og så beholder jeg resten?
Da vinner vi begge to.
Men hvis du vil at vi skal tape, så kommer vi begge til å tape.
Señor! Señor!
Hertuginnen. Hun er borte.
"Jeg trodde aldri jeg kunne elske en annen med samme intensitet og lidenskap som deg.
Beklager at jeg gjør dette mot deg, for du er den vakreste halvdelen av mitt liv,
men en dag må alt ta slutt. I dag er den dagen. Genoveva."
Señor.
Jeg samler noen menn og reiser etter dem.
Jeg skal spore dem om det blir min død, og jeg skal finne dem, jeg sverger.
Nei.
Vi er skuls nå. Gå og hvil deg, du.
Jeg er veldig sliten.
Jeg må legge meg.
Få Damen med røyskatten hit.
Jeg vil se henne på nært hold.
Bli hos meg.
Legg deg her.
Det var svaret på hvorfor livvakten ikke avslørte oss.
Kjærlighet.
Derfor var det et mirakel for ham da vi på ett blunk eliminerte
alt som skilte ham fra hertugen.
Kona hans.
Millionene hans.
Hans sosiale klasse og besettelse for kunst…
Han slutta å være tjener og ble sett på som den eneste etterlatt ved hans side.
Samuel hadde vært der hele tida, og han hadde latt alt skje.
Vi får begynne på nytt, Samuel.
Men vet du hva?
Jeg elsker å begynne med blanke ark.
Selvfølgelig… Álvaro.
Den ettermiddagen klarte vi å samle oss langt fra fare.
Gjengen var i lykkerus. Vi hadde gjennomført to perfekte ran.
Et av dem var en mesterlig leksjon i stil.
Det andre tok nesten livet vårt, nok en grunn til å feire livet enda mer.
Men i det øyeblikket
visste vi ikke hvor mye smerte en lykkelig slutt kan inneholde.
…hvis forsvinning ble meldt av kapteinen på Rosa de los Mares.
Liket av matrosen som falt over bord fra luksusyachten er funnet.
Redningsmannskaper fant det 55 nautiske mil fra øya Sardinia.
Ifølge politiet er det 23 år gamle Natalia Reyes Guzmán,
som begynte å jobbe på fritidsbåten uten tidligere erfaring.
Obduksjonen viste at hun var beruset
da hun falt over bord og drukna ute på havet.
SAVNET SPANSK MATROS FUNNET DØD
UKJENT NUMMER NY MELDING
Hei, Roi. Det er Cameron.
Jeg har ikke signal nå, så…
Du får vel meldinga når yachten legger til kai et sted.
Jeg blir holdt fanga. Og jeg sverger, jeg er ikke redd.
Det er én ting jeg ikke klarer å slutte å tenke på, og jeg blir gal av det.
Det er tåpelig.
Fordi det bare er ett ord.
Men jeg syns nesten det er umulig å si det høyt.
Nå vet jeg at Berlin hadde rett.
At jeg er en arrogant og innbilsk drittunge som ødelegger for meg selv,
som får alt til å virke vanskelig når det faktisk er mye enklere,
som ordet jeg aldri våget å si til deg.
Unnskyld.
Hadde jeg vært modig nok til å si det til deg da jeg burde,
hadde jeg nok ikke vært her.
Men det beste er…
at jeg hadde redda kjærlighetshistorien vår.
Jeg er lei for det, Roi.
Jeg er så veldig lei for det.
Jeg håper du kan tilgi meg en dag.
Jeg tilgir deg…
Jeg tilgir deg, Cameron.
Si det du må si nå.
-Hva vil du at jeg skal si? -Det du tenker.
At jeg aldri skulle latt henne dra på dekkoppdrag.
At jeg drev henne til døden for å konkurrere
med en egoistisk eksentriker som meg selv.
Nå har jeg én død og to brannskadde på samvittigheten.
Det er ei grense du ikke krysser, og det skiller oss to.
Jeg kan ha et dødsfall på samvittigheten, men ikke du.
Ikke tro at du er verdens midtpunkt.
Vi er alle den vi velger å være.
Bruce og Roi…
Selv Cameron.
Alle tok et valg.
Jeg kunne ha vært i Marbella og åpna bankbokser,
spist turrón alene,
men fra disse dagene i Sevilla…
…har jeg flere minner enn fra alle årene som lærer. Noen…
…vonde minner…
…uten like.
Men sånn er det å leve.
Og noe jeg også kjenner til nå.
Å leve uten å se seg tilbake. Takk.
Du… Hvis du vil, kan vi rane bankboksene i Marbella.
-Jeg er heller ikke så glad i julen. -Greit.
Liker overraskelsesbrekk bedre og bedre.
Men først må jeg be deg om litt tid. Noen uker.
Og invitere deg i bryllup.
MUSEUM FOR MODERNE KUNST
ISABELLA STEWART GARDNER-MUSEET
ASHMOLEAN-MUSEET
KVINNE MED VIFTE
UTSYN OVER AUVERS-SUR-OISE
STORMEN PÅ GALLILEASJØEN
Hva med Sapporo i juleferien? Skal vi stå på ski i Japan?
-Er ikke det en flott plan? -Jo, men jeg har en jobb i Marbella, og…
En jobb?
Skal ikke brudgommen møte bruden ved alteret? Du…
Jo. Men først må jeg stille noen spørsmål.
-Jeg er professor i kvantemekanikk. -Er du universitetsprofessor?
Det er en distraksjon jeg tillater meg når det er stille,
fra tyveri og den kriminelle verden. Vi drar til Sapporo.
Dagen du var på hotellet med Camille,
trodde jeg at du hadde noe i jakkelommen din.
-Som ei truse eller noe. -De i lommen var antikke.
Hun kjøpte dem som mine fra tiden vår i Paris.
-Hva er galt? Du virker rar. -Jeg liker ikke bryllup.
-Eller brudefigurer. Eller bryllupskaker. -Jeg nærmer meg ikke bryllupskaka.
Gjør bryllup deg trist også?
Det er alle følelsene.
Hans venn fra Paris, sant?
Ja. Jeg er vennen hans.
-Hyggelig. -Hyggelig.
Hvor er Damen med røyskatten nå?
En tryllekunstner avslører aldri hemmeligheter, men du skal få et hint.
Hvis du hører at det blir solgt under prisantydning snart,
så må du bli mistenksom.
Og hva er prisen?
Aldri under 400 millioner dollar.
I DESEMBER 2016 BLE DAMEN MED RØYSKATTEN SOLGT FOR 100 MILLIONER EURO.
EN PRIS EKSPERTENE ANSÅ MISTENKELIG LAV SETT OPP MOT VERDIEN.|
Tekst: Fredrik Island Gustavsen