Säkra kristallen!
I den här takten hinner vi inte!
Hitåt!
Vad gör vi?
Kristallen är installerad-
- och de sista kalibreringarna av kanonen genomförs nu.
Alla siktar mot mitten av kyberkanonen!
Kom igen! Vi har ingen tid att förlora!
Låt dem inte komma nära fästningen! Förinta de förbaskade stenbumlingarna!
Ni ska inte få stoppa oss!
Motelden är för intensiv. Vi kommer inte närmare.
Kara, Ethan - svara. Vad är er status? Kan ni förstöra kanonen?
Ethan? Ethan, hör du mig?
Ja, jag hör dig. Dåliga nyheter. Vi har inte ens nått kommandocentralen.
Kämpa på. Vi fortsätter angripa stridstornet ändå.
Kwana! Fokusera elden på kraftförsörjningen.
Va? Men om vi gör det…
Om de kraschlandar på Hy Izlan inaktiveras kanonen och vi vinner tid.
Ja, i teorin - men ni, då?
Oroa er inte för oss, vi kommer på nåt.
99-99, ta oss härifrån. Använd autopiloten för att fjärrstyra skeppen.
Unga Kara kan nog ta hand om sig.
Lyssna här, era lymlar! Vi byter mål.
Skjut sönder motorerna. Vi ska sänka hela skrothögen.
- Uppfattat! - Jepp, uppfattat.
Vi har gjort vad vi har kunnat, Kara.
Kara!
Resten är upp till er.
- Du skulle ju komma på nåt? - Jag jobbar på det.
Kraften är så stark hos henne…
Skador på huvudmotorn. Nödlandar på Hy Izlan.
Omdirigera kraften till styrraketerna.
Fortsätter nedstigning.
Okej, vi må ha överlevt. Men det gjorde inte så stor skada som vi hoppades.
Nawaam…
Några skador på kyberkanonen?
Ingen funktionell skada detekterad.
Då avfyrar vi så snart förberedelserna är klara.
Vi använder den för att slå ut deras försvarsflotta.
Våra egna styrkor finns i eldlinjen.
Det är oväsentligt.
Uppfattat. Förbereder för eldgivning. Laddar kyberkanonen.
Förbereder för eldgivning. Laddar kyberkanonen.
Lord Dunbai, lady Tafflah… De förbereder redan för avfyrning.
Flyg så långt bort som möjligt.
Det är inget alternativ. Vapnet är alltför förödande.
Om de avfyrar river de upp ett hål i hela galaxen.
Jag vill inte se en upprepning av det som skedde på Bibin.
Vi ska ge igen, vad som än krävs.
Alla skepp, angrip Hy Izlan!
Det verkar vara upp till oss.
Status på kyberkristall: laddning pågår.
Vapenregleringen, kalibrera och rikta in kyberkanonen.
Förinta varenda en!
Fienden har infiltrerat kontrollrummet.
Ihärdiga rackare.
Som ett tecken på respekt ska jag ta hand om dem personligen.
Så du har återvänt, mäster Zhima?
Det vore oansvarigt av mig att låta dig begå ännu fler brott.
- Vad är det, Kara? - Pappa och Nawaam strider mot varann!
Ser du inte att din väg bara gynnar maktlystna dårar och brottslingar?
- Medan vanliga, goda individer lider? - De som gör motstånd förtjänar lidande.
Med min enorma makt får jag alla varelser att lyda.
Du har fel. Man kan aldrig driva igenom sin vilja endast med styrka!
Visst, mästare. Jag behöver inte dig längre.
Inget får stå i min väg, och det inkluderar dig.
Kan inget omvända dig?
Kara!
Min pappa…
Jag ville aldrig strida mot dig.
Du har alltså hållit igen? Du har underskattat mig, eller hur?
Med den sabeln högg du ner din mästare.
Nåväl, visa då vad du verkligen är kapabel till.
Det kommer någon!
Zhima?
Nawaam…!
Låt mig gissa - ni väntade er Zhima.
Pappa!
Jag låter er inte förstöra kyberkanonen.
Då dödar jag er precis som jag dödade Zhima.
Du ska få sota för det.
Även du har en silversabel. Intressant.
Låt mig ta hand om honom. Gå och säkra kristallen.
Nej, Kara!
Vi måste till kanonen, Ethan.
Vi kan inte hjälpa henne. Hon får klara sig själv.
Vår uppgift nu är att förstöra kanonen.
Du tyglar dina känslor.
Dessvärre kommer du ändå inte att kunna besegra mig.
Du skapar inte ordning i galaxen med dina metoder. Du erövrar den!
Och vad är skillnaden?
Härskar man genom styrka, gör folk uppror.
Ledare som styr utan medkänsla är dömda att störtas.
Nonsens.
Det är så sorgligt.
Du var bara ett barn utan vägledning, tvingad att klara dig själv.
- Säger du att du tycker synd om mig? - Det var inte det jag menade.
Du säger att du har försökt tömma hjärtat.
Men inne i ditt hjärta finns den där lilla pojken.
Det är inte ett tillstånd av intighet.
Hur vågar du?
Den är redan laddad till hälften.
Kan vi helt enkelt strypa energitillförseln?
Kan vi inte hacka systemet…
…får vi fysiskt förstöra kanonen.
Hur ska vi förstöra ett sånt här skrälle?
Om vi inte rår på själva kanonen får vi förstöra kyberkristallen.
Det är den stora, heliga kristallen från Hy Izlan som Juro själv svor att skydda.
Men vi har inget val.
Pappa högg ner sin mästare för att han inte hade något val.
Sen la han ifrån sig sabeln för att inte lockas av den mörka sidan.
Om du försöker härska på det här viset blir du uppslukad av den mörka sidan.
Dina föreställningar om ljus och mörker är förlegat nonsens.
Med den sortens distinktioner skapar man aldrig fred i galaxen.
Den tog inte skada.
Vänta!
- Glömde du att vi höll på med en sak? - Såg du inte?!
Vet du hur många oskyldiga som dör om du avfyrar kanonen en enda gång till?
Det är det som gör jedier svaga. Deras begränsningar.
Man ska inte distraheras av empati, oavsett hur många som måste offras.
Det är inte sant!
Vad hände?
Vad gjorde jag?
Jag högg igenom honom, men han lever.
Du ville ju inte döda mer.
Eller hur?
Jag förstår…
Det var alltså bara en bråkdel av dess fulla kraft?
Vi måste göra nånting åt det här - snabbt.
- Va…? - Vi verkar inte kunna komma åt den.
Ditt fä!
Vad är det jag ser?
Hur är det möjligt? Hur kan din sabel vara grön?
Överger du intighetens väg för jediernas?
Förstår du inte? Jedierna kan inte uppfylla ens sitt eget syfte!
Sabeln speglar bara mitt hjärta.
Du skulle offra oräkneliga liv för din vision.
Det är ondskefullt.
I slutändan är det ingen skillnad på godhet och ondska.
Det är två halvor av samma helhet. Accepterar man inte båda, är man förlorad.
Din sabel visar dig ditt eget hjärtas färg.
Pappa…
Varför är jag inte död?
Nej, vänta. Jag är död ändå.
Hon använde Kraften för att stänga av ljussabeln. Omöjligt!
Kara har kommit längre än du och jag någonsin gjorde.
Jag blev besegrad…
Gå sönder!
Eld.
Kyberkanonen har förstörts.
Fästningens motorer har förstörts.
Kommunikationssystemen stängs ner inom kort.
- Vad har hänt? Var är Nawaam? - Förmodat eliminerad av en jedi.
Du gjorde det, Kara. Du har kommit så långt.
Pappa?
Hans hjärta var inte tomt, till sist.
Hallå! Kara!
Översättning: Magnus Lässker